САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1440/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

17.11.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав. У своїй заяві представник позивача посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала у законному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 01.03.2008 року. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Позивачка з відповідачем проживають окремо з 2011 року, дитина проживає з матір'ю. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати з матір'ю. Весь цей час відповідач бачився з сином досить рідко та всього декілька разів забирав малолітнього сина на прогулянки. Життям сина не цікавився, останній раз спілкувався з сином влітку 2014 року, отже не приймав участь у вихованні сина. На сьогоднішній день дитині вже неповних дев'ять років, він фактично не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки бачився з батьком досить рідко. Також позивачка зазначає, що так як ОСОБА_2 життям сина не цікавиться та зв'язок з відповідачем відсутній. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює мати - ОСОБА_1, батько участь в цій сфері життя не приймає. ОСОБА_1 починаючи з 2014 року спілкується з ОСОБА_3 та збирається із ним зареєструвати шлюб. Також ОСОБА_3 бажає усиновити малолітнього сина - ОСОБА_2. Окрім того, ОСОБА_3 вже займається вихованням малолітнього сина - ОСОБА_2 та матеріально його забезпечує. Також позивачка зазначає, що малолітній ОСОБА_2 потребує батьківської турботи, яку в свою чергу не може надати ОСОБА_2 Сам ОСОБА_3 матеріально забезпечений та має усі можливості для усиновлення малолітнього ОСОБА_2, згідно медичного висновку має добрий стан здоров'я та не притягувався до кримінальної відповідальності. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Самарської районної у місті Дніпрі ради в судовому засіданні позов не підтримав.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 09 вересня 2008 року, виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7).

Сторони перебували у шлюбі з 01.03.2008 р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №54 (а.с.8).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.07.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.9).

11.08.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення по справі №206/3549/17 про щомісячне стягування з ОСОБА_2 аліментів на утримання його сина ОСОБА_2, до досягнення ним повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, стягуючи аліменти на користь матері дитини - ОСОБА_1 з 07.07.2017 року (а.с.90-92).

Згідно характеристики, наданої КЗО «НВК №125» ДМР щодо ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, дитина виховується в неповній сім'ї, між батьками шлюб розірвано, вихованням дитини займається мати - ОСОБА_1, батько у школі з'являвся лише одного разу і більше до школи не з'являвся. ОСОБА_2 та його мати проживають разом із бабусею та дідусем. Мати приділяє належну увагу навчанню, здоров'ю та вихованню дитини. Дитина забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку. Вдома має окрему кімнату, яка обладнана всім необхідним, житлові умови сприятливі для дитини. Стосунки в родині доброзичливі та теплі (а.с.14).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що після весілля позивач та відповідач жили пару місяців у батьків, відповідач не забезпечував родину, вдень він спав, а вночі грав на комп'ютері, не приділяв уваги ні моральному, ні духовному вихованню дитини, нікуди з ним не ходив, не привітав зі святами, інколи брав сина на риболовлю. Після народження дитини вони прожили близько двох років. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що відповідач не займається вихованням дитини. Коли позивач народила дитину, відповідач розвернувся та поїхав у своїх справах. З дитиною взагалі відповідач не бачився три роки. Позивач його прохала про допомогу, але він їй її не давав. Відповідач бачився із сином 4-5 разів, не вітає дитину із святами. Йому відомо, що дитина хворіє, але він нічим не допомагає. Позивач хотіла виїхати з країни разом із дитиною, однак він не надав дозвіл із егоїстичних поглядів, був випадок, коли він на дитину накинувся, після чого дитина два тижні лежала у лікарні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в її присутності дитина не згадує про батька, вона як вчитель проводить певні заходи, бачить які батьки приходять, відповідача по справі вона жодного разу не бачила, всі питання щодо навчального процесу вона вирішує із позивачем.

Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 на протязі тривалого часу не приймає участі у вихованні свого сина, не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини.

Суд критично ставиться до висновку органу опіки та піклування виконкому Самарської районної у місті Дніпрі ради від 07.06.2017 року про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, оскільки як вбачається з самого висновку органом опіки та піклування не було проведено належної перевірки фактів, викладених у заяві позивача ОСОБА_1, а зазначене рішення було прийнято у зв'язку з тим, що позивачем не надано органу опіки достатніх доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.81-82).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку з небажанням відповідача виконувати свої батьківські обов'язки, є доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини.

Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.164-166 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,11, 57-64, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев