РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1402/17

08 листопада 2017 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/1402/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.10.2017 року залучено до участі у цивільній справі №564/1402/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_5.

Представником позивача подано суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 50567,92 грн. збитків, завданих ДТП та 57717 грн. відшкодування витрат на відновлювальний ремонт внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП.

Заява мотивована тим, що при поданні позову, позивачем було помилково включено до суми завданих збитків вартість відновлювального ремонту.

Заява про зменшення розміру позовних вимог в частині зменшення заявленої до стягнення суми збитку заподіяної внаслідок ДТП не порушує прав та законних інтересів інших осіб, відповідає вимогам ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, а тому приймається судом.

В іншій частині, а саме в частині стягнення з відповідача 57717 грн. відшкодування витрат на відновлювальний ремонт внаслідок пошкодження транспортного засобу в результаті ДТП, заява розцінюється судом як заява про зміну предмету позову та не приймається у цій частині до розгляду, як така, що подана після початку розгляду справи по суті.

На підтвердження суми завданих збитків, позивачем долучено до заяви про зменшення розміру позовних вимог ОСОБА_6 про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 23.03.2016 року.

Судом враховано, що даний доказ подано після початку розгляду справи по суті, однак суд дійшов висновку, що його було подано невчасно з поважних причин, а також, він є істотним для правильного вирішення справи по суті, а тому, приймається судом.

Таким чином, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої визнано відповідача згідно постанови Костопільського районного суду Рівненської області, залишеної без змін Апеляційним судом Рівненської області, позивачу, як володільцю транспортного засобу, було завдано шкоду. Розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди розраховано виходячи зі ОСОБА_6 про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 23 березня 2016 року.

Присутні в судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять суд позов задоволити.

Присутні в судовому засіданні відповідач та його представник заперечень щодо суми завданих збитків з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог не заявили.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 04.04.2017 року по справі №564/608/16-п закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно гр-на ОСОБА_3 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду строків передбачених ч.2 ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Водночас, у своїй постанові суд дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_3 перед тим як розпочати розворот не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, тобто не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, що і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Дана постанова була оскаржена в апеляційному порядку та згідно постанови Апеляційного суду Рівненської області від 19.05.2017 року, залишена без змін.

У своїй постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Згідно вказаних постанов, ОСОБА_3 18 березня 2016 року об 11 год. 01 хв., керуючи автомобілем "Фольксваген Транспортер", д.н.з.НОМЕР_1 по вул.Степанській в м.Костопіль, під час здійснення розвороту не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно долученого до заяви про зменшення розміру позовних вимог ОСОБА_6 про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 23.03.2016 року, сума нанесеного збитку становить 50567,92 грн.

Судом не приймається до уваги поданий позивачем ОСОБА_6 про визначення вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 23 березня 2016 року, оскільки він не стосується суті заявлених позовних вимог та не містить інформації про завдані збитки /а.с.30-44/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно приписів ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В ході розгляду справи, судом було встановлено, що 23 березня 2016 року на момент дорожньо-транспортної пригоди власником транспортного засобу, автомобіля марки Hyundai Santa Fe, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, був ОСОБА_5.

Згідно довіреності від 05.02.2016 року дійсної до 05.05.2016 року, посвідченої нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, ОСОБА_5 довірив ОСОБА_7 та ОСОБА_1 розпоряджатись (продати, зняти з обліку, керувати) транспортним засобом марки Hyundai Santa Fe, 2006 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов'язки щодо однієї зі сторін.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що фактичним володільцем транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди був ОСОБА_1.

На даний час, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХМ номер 804353 власником транспортного засобу марки Hyundai Santa Fe, 2006 року випуску, є ОСОБА_1, що не заперечується сторонами та третьою особою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 є належним позивачем.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення відповідачем, ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, наявність вини у його діях, встановлено постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 04.04.2017 року по справі №564/608/16-п та постановою Апеляційного суду Рівненської області від 19.05.2017 року, сума завданих позивачу збитків підтверджується ОСОБА_6 про визначення суми нанесеного збитку та вартості відновлювального ремонту внаслідок пошкодження КТЗ від 23.03.2016 року.

Судом встановлено наявність шкоди, протиправність дій відповідача та причинний зв'язок між протиправними діями відповідача та шкодою, завданою позивачу.

Зазначена шкода відповідачем добровільно не відшкодована, докази відшкодування суду не надано. Враховуючи, що ОСОБА_3 своїми протиправними діями завдав позивачу матеріальних збитків, суд вважає, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню. А тому, позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 50567,92 грн. збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою підлягає до задоволення.

Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1852 грн. витрат на проведення оцінки завданого збитку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно договору на надання консалтингових послуг від 14.03.2016 року укладеного між НВП Автопромбуд та ОСОБА_1, останнім сплачено 1852 грн. за визначення вартості відновлювального ремонту і нанесеного збитку КТЗ Hyundai Santa Fe після ДТП.

Як було встановлено судом в ході розгляду справи, НВП Автопромбуд було виготовлено два звіти від 23.03.2016 року, таким чином, встановити на оплату якого саме звіту було укладено договір на надання консалтингових послуг не вбачається за можливе. Позивачем доказів того, що даний договір було укладено саме на складання поданого останнім ОСОБА_6, суду не надано.

А тому, позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1852 грн. витрат на проведення оцінки завданого збитку до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2017 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 грн.

Враховуючи суму задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 640 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80,88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_3) 50567 /п'ятдесят тисяч п'ятсот шістдесят сім/ грн. 92 коп. шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_3) 640 /шістсот сорок/ грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_8