Справа № 372/3131/16-ц Головуючий у І інстанції Болобан В. Г.
Провадження № 22-ц/780/978/17 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 6 09.03.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Іванової І.В., Верланова С.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Українська міська рада Обухівського району Київської області, Обухівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, Обухівський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року заявник звернулася до суду із вказаною вище заявою, яку мотивував тим, що його рідний брат ОСОБА_2 є власником однокімнатної квартири в ЖБК «Енергетик» за адресою: АДРЕСА_1.

Вказував, що у 1992 році брат залишив територію України і виїхав працювати до Росії. У 1998 році він довідався, що брат працює у будівельній сфері та мешкає у Московській області у м.Раменське. У серпні 2001 року померла їх мати ОСОБА_3 і брат приїхав на її поховання. Тоді він бачив його востаннє. Із 2005 року зв'язок із братом зник. Посилався, що він звертався до міліції для розшуку брата, була заведена розшукова справа, однак це результатів не дало. Крім того, він звертався до ГУ МВС Росії по Московській області, яке також не дало результатів щодо відомостей про брата.

Зазначав, що метою звернення є оформлення права власності на належну брату квартиру і оформлення відповідних договорів для надання комунальних послуг. У зв'язку із наведеним просив оголосити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Корюківка Чернігівської області - померлим.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 року узадоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, заявник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким його заяву задоволити в повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не допитав свідків у справі, не встановив осіб, які можуть дати свідчення щодо відсутності ОСОБА_3 Крім того, висновки суду про відсутність інформації про те, що ОСОБА_3 помер у точно визначений час та про обставини, за яких це сталося не стосуються предмета заяви, а пов'язані із іншим предметом, а саме заявою про встановлення факту смерті особи.

Заявник ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час розгляду справи, що стверджується судовим повідомленням, відправленим на вказану ним у заяві і апеляційній скарзі електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ч.6 ст.74 ЦПК України), до суду не з'явився, причин неявки не повідомив, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.214 ЦПК України рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 червня 2015 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області із заявою, в якій повідомив про втрату із лютого 2005 року зв'язку зі своїм братом ОСОБА_3, який з 1997 року проживав за адресою: Росія, АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000628.

Згідно довідки Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області № 7663 від 16 червня 2015 року місце перебування ОСОБА_3 невідомо, проводяться оперативно-розшукові заходи направлені на встановлення місця знаходження зниклого в рамках ОРС категорії «Розшук», станом на 16.05.2015 року ОСОБА_3 перебуває на обліку в Обухівському РВ ГУ МВС України в Київській області, як безвісно зникла особа.

Згідно з довідкою Обухівського відділу поліції НП в Київській області № 5-59/109/03/2016 від 02 лютого 2016 року, станом на 03 лютого 2016 року ОСОБА_3 офіційно знаходиться в розшуку та його місце знаходження не встановлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки відсутністю передбачених законом підстав для оголошення ОСОБА_3 померлим. При цьому суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутня інформація, яка б свідчила про смерть ОСОБА_3 у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть, а також про наслідки його розшуку.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, поскільки вони зроблені в результаті порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Згідно положень ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відмовляючи у задоволенні заяви та посилаючись на відсутність у справі інформації про смерть ОСОБА_3 у точно визначений час, про обставини, за яких настала смерть, а також про наслідки його розшуку, суд не врахував, що дані обставини мають правове значення і встановлюються судом при вирішенні заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України).

Саме на це звертав увагу Верховний Суд України у абз.3 п.13 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснивши, що на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст.21 ЦК УРСР, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Отже, для оголошення громадянина померлим необхідна наявність обставин, передбачених ст.46 ЦК України, а не інформація про його смерть у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть, як помилково вважав суд.

Крім того, вирішуючи заяву, суд допустив неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно ч.4 ст.46 ЦК України порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.247 ЦПК України узаяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ст.248 ЦПК України).

Відповідно до ст.249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи.

В порушення вказаних вимог процесуального законодавства суд не вжив заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Зокрема суд не вирішив питання про встановлення осіб (родичів, сусідів тощо), які можуть дати свідчення про ОСОБА_2, щодо якого вирішується питання про оголошення померлим, та їх допит. Суд не вирішив питання про допит іншого рідного брата заявника щодо обставин відсутності ОСОБА_3

Крім того, заявник вказав, що ОСОБА_2 належить однокімнатна квартира в ЖБК «Енергетик» за адресою: АДРЕСА_1 і підставою подання заяви є необхідність оформлення прав на квартиру. Суд не перевірив дані посилання заявника та не з'ясував належність квартири.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду не грунтується на обставинах справи, ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.

Вирішуючи заяву, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За положеннями ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Заявник просить оголосити його брата ОСОБА_3 померлим у зв'язку з тим, що у місці постійного проживання ОСОБА_3 немає відомостей про місце його перебування протягом трьох років.

Відповідно до ст.249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати.

Проте, колегія суддів позбавлена можливості перевірити вказані доводи заявника, та встановити всі передбачені ст.247 ЦПК України обставини для ухвалення рішення, в тому числі допитати свідків (родичів, співробітників, сусідів тощо) щодо відсутності ОСОБА_3 за місцем його проживання.

Незважаючи на неодноразові судові виклики заявник не з'явився до суду апеляційної інстанції. Про час розгляду справи повідомлявся належно, що стверджується довідкою про доставку йому SMS-повідомлення відповідно до поданої ним заявки на отримання судових повісток в електронній формі, а також судовим повідомленням, відправленим на вказану ним у заяві і апеляційній скарзі електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 (ч.6 ст.74 ЦПК України).

В тому числі, колегія суддів позбавлена можливості перевірити вказану заявникоммету звернення для оголошення його брата померлим, зокрема наявність у ОСОБА_3 на праві власнсоті квартири та можливість її переоформлення. Такі докази, щодо належності ОСОБА_3 на праві власності житла у справі відсутні, зокрема відсутні правовстановлюючі документи на його ім'я на квартиру.

За таких обставин підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 відсутні у зв'язку із недоведеністю вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 05 грудня 2016 рокускасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про оголошення особи померлою.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: