Справа № 297/3733/17
ряд. стат. звіту - 47
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

сторони по справі : позивач за первісним позовом та

відповідач за зустрічним ОСОБА_1

представник ОСОБА_1 ОСОБА_2

відповідач за первісним позовом та

позивач за зустрічним ОСОБА_3

представник ОСОБА_3 ОСОБА_4

представник третьої особи Гузинець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, її відібрання та передачу на виховання матері та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Мукачівська районна державна адміністрація Закарпатської області про визначення місця проживання дитини з батьком ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, її відібрання та передачу на виховання матері.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року, який було розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року. Під час шлюбу у сторін по справі народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Так, у зв'язку з погіршенням подружніх стосунків, 22 січня 2017 року ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_6 пішли зі свого місця проживанням за адресою: АДРЕСА_20 до матері позивача ОСОБА_7 за адресою: с.Станово, Мукачівського району. Того ж дня на залізничному вокзалі в м.Мукачево, ОСОБА_3 силоміць забрав від ОСОБА_1 їх малолітню доньку ОСОБА_6 і з того часу дитина проживає з батьком, який чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною. В подальшому, ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації за отриманням висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею. Звертає увагу на те, що ОСОБА_3 проживає у с.Бистриця Мукачівського району у будинку своїх батьків, де відповідач та його мати зловживають спиртними напоями. Відповідач ОСОБА_3 раніше судимий за ст.309 КК України - незаконне виробництво виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. ОСОБА_3 проживає з малолітньою дитиною ОСОБА_6, яка є особою протилежної статі в одній кімнаті площею не більше 9 кв.м. та не виключено, спить з нею в одному ліжку, що є небезпечним для морального виховання дівчинки. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_1С.) звертається до суду та просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою : с.Станово, буд.№103, Мукачівського району

-2-

Закарпатської області та відібрати малолітню ОСОБА_6, 2010 року народження, від батька ОСОБА_3, 1986 року народження, мешканця: АДРЕСА_16 та передати її матері ОСОБА_1, 1990 року народження мешканці: АДРЕСА_9 та стягнути з відповідача судові витрати.

У свою чергу, ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визначення місця проживання доньки, яку мотивує тим, що шлюбні відносини між ним та ОСОБА_1, були припинені на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду від 28 квітня 2017 року, яке набрало законної сили 11 травня 2017 року. При цьому ініціатором припинення шлюбних відносин була саме ОСОБА_1, що стверджується вказаним рішенням, оскільки її не влаштовували його докори, щодо саме її поведінки, при якій вона влітку 2016 року, строком на три місяці залишила місце свого проживання в АДРЕСА_17 та протягом вказаного часу взагалі не відвідувала доньку та не цікавилася нею, а також багато часу проводила у спілкуванні з іншими чоловіками, ігноруючи інтереси доньки 22 січня 2017 року відповідач, фактично припиняючи шлюбні відносини між ними, залишивши місце свого проживання у АДРЕСА_18, прибула разом з їхньою донькою ОСОБА_6 та своїм співмешканцем громадянином ОСОБА_8, мешканцем м.Одеса на залізничний вокзал станції Мукачево, звідки намагалася вивезти доньку за межі Закарпатської області у невідомому напрямку і змінити в такий спосіб місце її проживання без його відома та його згоди. Він (ОСОБА_3.) припиняючи такі недобросовісні дії відповідача, не дозволив їй змінити місце проживання дитини у спосіб що суперечить діючому законодавству. Цього ж дня, він повернув доньку до місця її постійного проживання у АДРЕСА_18, де вона проживає разом з ним. Так, з 22 січня 2017 року і по день звернення з даним зустрічним позовом до суду, відповідач ОСОБА_1 тільки одного разу в один з днів червня 2017 року, відвідала доньку за місцем їхнього проживання та під час зустрічі в будинку, яка тривала з ініціативи відповідача біля тридцяти хвилин, та якій в жодний спосіб не перешкоджав, передала доньці 200 гривень, після чого залишила доньку та жодного разу з нею, не зустрічалася, що підтверджується спільним письмовим зверненням Бистрицького сільського голови ОСОБА_9 та директора ЗОШ І-ІІ ступенів ОСОБА_10 до Голови Мукачівської районної державної адміністрації ОСОБА_11. Тобто, відповідач ОСОБА_1 з 22 січня 2017 року не тільки не приймає участь в утриманні дитини, але і не приймає участь у її вихованні, не піклується про здоров'я дитини, оскільки коли вона захворіла та потребувала відповідного догляду, навіть не цікавиться станом її здоров'я, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток доньки, не відвідує її та не спілкується з нею особисто, ні за місцем проживання доньки, ні у школі, в якій вона навчається. На відміну від відповідача, він (ОСОБА_3.) постійно займається вихованням доньки, зокрема і в дусі любові до сім'ї та родини, піклується про стан здоров'я, про її всебічний розвиток, донька перебуває на повному його утриманні та забезпечена в достатньому обсязі харчуванням, одягом, шкільним приладдям, іграшками та іншими речами та предметами необхідними для відпочинку і дозвілля. Окрім того, відповідач хоча і має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_19, фактично проживає в іншому місці за невідомою йому адресою. Відповідач ОСОБА_1 не працює, а отже і не має самостійного заробітку. У свою чергу на відміну від відповідача, він (ОСОБА_3.) має зареєстроване місце проживання, за яким постійно проживає разом з донькою ОСОБА_6, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований та отримує дохід. Таким чином, на відміну від ОСОБА_1, яка повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків та від спілкування з дитиною, він (ОСОБА_3.) добросовісно виконує свої обов'язки, оскільки турбується про її стан здоров'я, забезпечує належні соціально-побутові умови необхідні для проживання та виховання дитини, а також для її всебічного розвитку, що буде робити і надалі. Стверджує, що існують обставини ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки, свідомого нехтування її інтересами та проблемами, відсутності реального бажання турбуватися про стан здоров'я та розвиток дитини, є відсутність вимоги про визначення місця проживання дитини з матір'ю у позовній заяві про розірвання шлюбу від 28 квітня 2017 року, яким шлюб між ними було розірвано. Окрім того, відсутність у вказаному рішенні суду від 28 квітня 2017 року даних про обставини, які б вказували на існування спору щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_6, який відповідно до первісного позову виник 22 січня 2017 року, внаслідок того, що він ніби-то силоміць забрав від відповідача їхню дитину, вказують на безпідставність та необгрунтованість первісного позову та відсутності вказаної обставини, якою ОСОБА_1 обгрунтовує свої вимоги. Також відповідно до вказаного судового рішення, ОСОБА_1 мотивувала своє звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу з ним, оскільки сімейне життя з ним не склалося, вони мали різні погляди на життя та сім'ю, не підтримували сімейних стосунків, постійно виникали непорозуміння, зникли почуття любові та поваги. Тому на підставі вищенаведеного він (ОСОБА_3.) звертається до суду та просить визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, 2010 року народження, разом з батьком ОСОБА_3,

-3-

ІНФОРМАЦІЯ_10, за адресою: місця його проживання: АДРЕСА_20.

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали та просили суд у їх задоволенні відмовити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні первісний позовом ОСОБА_1 не визнали та просили у його задоволенні відмовити, та подали заперечення, які мотивують тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 не обгрунтовані і не підтверджуються ніякими доказами. Так, зазначена в позовній заяві та обставина, що він та його матір зловживають спиртним напоями є надуманою та не відповідає дійсності, і нічим не підтверджена. Щодо наявності у ОСОБА_3 судимості за ст. 309 КК України, то така обставина також не відповідає дійсності оскільки відповідно до пункту 1 статті 89 КК України він є таким, що не має судимості, а крім того позивачем не обгрунтовано, яким чином дана неіснуюча обставина унеможливлює визначити місце проживання дитини разом з батьком, при тому, що ухвалення вказаного вироку та погашення судимості мали місце за два роки до укладення шлюбу 19 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Щодо проживання ОСОБА_3 з малолітньою дитиною ОСОБА_6, яка є особою протилежності статі в одній кімнаті площею не більше 9 кв.м. та не виключенням, що він спить з нею в одному ліжку, є небезпечним для морального виховання дитини, то зазначає, що проживання батька з донькою в одній кімнаті діючим законодавством не забороняється та не обмежується і не підтверджує небезпечності впливу на моральне виховання дитини, а припущення про можливість існування обставини, що ОСОБА_3 спить в одному ліжку з своєю донькою, по-перше, не є навіть твердженням; по-друге, можливість існування такої обставини є також надуманою і не підтверджується жодним доказом. Щодо нездорової атмосфери в будинку, де проживає малолітня ОСОБА_6, що є небезпечним для її життя, здоров'я та морального виховання, що на думку ОСОБА_1 є підставою для відібрання дитини від батька, то не зрозуміло, що має на увазі ОСОБА_1 під поняттям "нездорова атмосфера", якщо атмосфера це повітряна оболонка Землі, що обертається разом з нею під дією сили тяжіння. Не зрозуміло також, які фактори "нездорової атмосфери" є небезпечним для життя, здоров'я та морального виховання доньки ОСОБА_6, і при цьому жодного доказу на підтвердження існування "нездорової атмосфери" ОСОБА_1 не подано. Щодо перешкод у спілкуванні з дитиною, які чинить ОСОБА_3 позивачу за первісним позовом, то дана обставина також не відповідає дійсності та не підтверджена жодним доказом, то зазначає, що ОСОБА_1 посилається на відповідь Мукачівського РВП ВП ГУНП в Закарпатській області від 21 липня 2017 року, як на доказ існування даної обставини, однак такі відомості не підтверджують вчинення ОСОБА_3 перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою, а лише підтверджують факт безпідставного звернення позивача за первісним позовом до правоохоронного органу із заявою про те, що ОСОБА_3 забороняє їй брати участь у вихованні доньки та факт відсутності в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення. Щодо висновку органу опіки та піклування, то він є однобічним, недостовірним та необгрунтованим, суперечить інтересам дитини, оскільки згідно Висновку Мукачівської РДА, орган опіки та піклування вважає, за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_6 з матір'ю ОСОБА_1, при цьому такого висновку комісія дійшла, з таких підстав: - батько ОСОБА_3 цікавиться навчанням доньки, забезпечує задовільні умови проживання дитини, за місцем проживання характеризується позитивно, працює у деревообробній сфері за трудовим договором; - мати ОСОБА_1 проживає з батьками та братом ; за місцем проживання характеризується посередньо; працює кухарем; має всі необхідні матеріально-побутові умови для забезпечення повноцінного розвитку, навчання та виховання доньки (які саме умови не конкретизовано); ОСОБА_1 за засіданні комісії пояснила, що змушена проживати окремо від дитини, оскільки ОСОБА_3 систематично наносив їй побої та заборонив їй спілкуватися з донькою після переїзду в с.Станово. Так, які саме обставини з вищенаведеного були визначальними органу опіки та піклування за доцільне визначити місце проживання дитини з матір'ю у Висновку не зазначено, при тому, що аналізуючи викладені у ньому дані у взаємозв'язку, мати ОСОБА_1 навчанням доньки не цікавиться , докази які-б підтверджували застосуванням ОСОБА_3 будь-якого насильства щодо ОСОБА_1 та існування заборони спілкуватися з донькою відсутні. Окрім того, обставини насильства з боку ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 та заборони спілкування її з донькою, спростовуються рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 квітня 2017 року, яке було досліджене під час вказаного засідання комісії з питань захисту прав дитини та відповідно до якого, ОСОБА_1 мотивувала своє звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3 тим, що сімейне життя з ним не склалося, вони мали різні погляди на життя та сім'ю, не підтримували сімейних стосунків, постійно виникали непорозуміння, зникли почуття поваги та любові, а про обставини, які-б вказували на існування спору щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_6 не зазначено взагалі. При цьому дані обставини встановлені судовим

-4-

рішенням комісія з питань захисту прав дитини не взяла до уваги при прийнятті висновку щодо розв'язання даного спору. Також, не було взято до уваги пояснення ОСОБА_3, який заперечував щодо існування обставин про які повідомила ОСОБА_1, що вказує на однобічність Висновку. Щодо зустрічних вимог, то ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали їх в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Третя особа - представник служби у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації Гузинець О.В. в судовому засіданні просила дитину ОСОБА_6, 2010 року народження залишити проживати з позивачем.

Заслухавши позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_12 та її представника - ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3 та його представника - ОСОБА_4, представника третьої особи - Гузинець О.В., дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 виданого виконкомом Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 17 січня 2011 року, у ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_18 року народилася донька - ОСОБА_6 (а.с.6).

28 квітня 2017 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено заочне рішення, яким вирішено: "Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, укладений 19.07.2008 року, зареєстрований виконкомом Станівської сільської ради Мукачівського району, актовий запис № 01. Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище без змін" (а.с.7).

З копії Довідки виданої виконавчим комітетом Станівської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_21, і до складу її сім'ї входять: мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_12, батько - ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_13, брат - ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с.8).

24 липня 2017 року Головою Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_11 підписано Висновок за №02-26/699 відповідно до якого орган опіки та піклування Мукачівської районної державної адміністрації вважає за доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, мешканка АДРЕСА_22 (а.с.24-25).

З копії Довідки за № 883 виданої виконкомом Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, проживає за адресою: АДРЕСА_23. Власником будинку є його батько - ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.44).

Відповідно до копії Довідки за № 884 виданої виконкомом Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_23. Власником будинку є її дідусь - ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.45).

20 вересня 2017 року сільським головою Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_9 надано Характеристику за № 02-17/389 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, який проживає за адресою: АДРЕСА_20, який по місцю свого проживання характеризується позитивно, урівноважений, доброзичливий, підтримує хороші стосунки з сусідами, ставиться з повагою до оточуючих, користується авторитетом серед товаришів односельчан. Матеріально-побутові умови проживання задовільні (а.с.46).

-5-

Відповідно до копії Акту обстеження матеріально-побутових умов за №02-17/390 складеного 20 вересня 2017 року в складі сільського голови ОСОБА_9, секретаря - ОСОБА_24., по місцю проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, за адресою: АДРЕСА_24 виявлено, що ОСОБА_3 проживає разом з батьками, братом, сестрою та неповнолітньою донькою. Дитина знаходиться на його утриманні та вихованні (а.с.47).

Відповідно до Довідки за № 70 виданої директором Бистрицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_10 від 05 вересня 2017 року, ОСОБА_6 навчається у 2 класі Бистрицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Мукачівського району Закарпатської області. Протягом 2016-2017 навчального року пропусків уроків без поважних причин не має. Батько ОСОБА_3 відвідував батьківські збори та систематично цікавиться навчанням і поведінкою дитини (а.с.48).

З Характеристики наданої Директором Бистрицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_6 навчається у школі з першого класу. За час навчання зарекомендувала себе як працелюбна, старанна, дисциплінована учениця. Володіє навчальним матеріалом на середньому рівні. На уроках зосереджена. Здібна, має добру пам'ять. Вміє висловлювати власну думку. В школу приходить завжди підготовлена (а.с.49).

24 серпня 2017 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_16 (Замовник) та ОСОБА_3 (Виконавець), укладено Договір про цивільно-правові відносини з фізичною особою, згідно якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання виконати такі роботи: розкряжування деревини, покол деревини, пакування деревини в ящики, виготовлення ящиків з матеріалів замовника в строк з 24 серпня 2017 року по 31 жовтня 2017 року. Об'єм деревини для переробки складає 70 м.куб. (а.с.50).

14 вересня 2017 року голова Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_9 та директор школи ОСОБА_10 звернулися до голови Мукачівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 з Листом за № 02-06/384, в якому просять переглянути рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол засідання комісії з питань захисту прав дитини від 19 липня 2017 року за №8), оскільки вважають, що члени комісії мають звернути увагу на те, що ОСОБА_6 проживає разом з своїм батьком ОСОБА_3, а мама ОСОБА_6 не бере участь у вихованні дитини у зв'язку з тим, що з 22 січня 2017 року не проживає в сім'ї (а.с.51).

30 березня 2005 року по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, Мукачівським міськрайонним судом ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки. На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі частини 1 статті 76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання проживання, роботи або навчання.

Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини складеного головним спеціалістом сектору ССД - ОСОБА_17, спеціалістом - ССД ОСОБА_18, секретарем Бистрицької сільської ради ОСОБА_19 від 13 липня 2017 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_20, закінчила 1-ий клас Бистрицької ЗОШ І-ІІ ступенів. Дитина з батьком проживає в окремому будинку. В кімнатах чисто, прибрано. У дитини є місце для навчання і відпочинку. Стосунки в сім'ї хороші і дружні.

Згідно характеристики виданої головою Станівської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області ОСОБА_20 від 22 червня 2017 року, ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_19. Вона навчалася та закінчила 11 класів Станівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Вийшла заміж у 2008 році, переїхала жити в село Бистриця, у 2010 році народила дитину і проживала разом з сім'єю в с.Бистриця. За останній час скарг у сільську раду про поведінку ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_1 складеного комісією у складі: сільського голови - ОСОБА_20, депутатів сільської ради - ОСОБА_21, ОСОБА_22 від 22 червня 2017 року, ОСОБА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_19. Санітарний стан житла задовільний. Взаємні стосунки в сім'ї доброзичливі, ввічливі, поважають одне одного. Матеріальний стан задовільний. У господарстві утримують дрібну птицю.

Вирішуючи заявлені первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, відібрання її та передачу на виховання матері, суд приходить до наступного висновку.

-6-

Нормою частини 1 статті 1 Сімейного кодексу України встановлено, що сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів.

Відповідно до частини 3 статті 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства.

Відповідно до частин 6, 7, 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Нормою статті 141 Сімейного кодексу України, встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 150 цього Кодексу, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Нормою частини 1 та 2 статті 155 Сімейного кодексу України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 156 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Нормою частини 1 статті 160 цього Кодексу встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до частини 1 статті 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають у відповідності із застосовуваним законом і процедурами, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. ... Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім зацікавленим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. У тих випадках,

Також, суд звертає увагу на зміст принципу 6 Декларації прав дитини прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов'язок щодо здійснення

-7-

особливого піклування про дітей, які не мають сім'ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім'ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей.

14 грудня 2016 року судовою палатою у цивільних справа Верховного суду України, надано правовий висновок у справі № 6-2445цс16, яким зазначено, що відповідно до статті 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Вирішуючі заявлені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення місце проживання дитини, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи зміст статті 160 та 161 Сімейного кодексу України, а також те, що позивач по справі за первісним позовом ОСОБА_1 - мати малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_25, постійне місце роботи, що стверджується наявною в матеріалах справи Довідкою виданою ФОП ОСОБА_23, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_23 - кухарем з 27 червня 2017 року згідно наказу №7-к з окладом 3230 грн., і тим самим стверджується, що така має джерело для існування, що у свою чергу було передбачено і у Правовому висновку Верховного суду України у справі № 6-2445цс16 від 14 грудня 2016 року.

Однак, в судовому засідання не було встановлено обставини, які б свідчили про неможливість проживання дитини ОСОБА_6, 2010 року народження разом з матір'ю - ОСОБА_1, також не доведено, що остання залишила дитину і поїхала проживати в інше місто.

Таким, чином суд приходить до висновку, що у задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини необхідно відмовити.

З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, її відібрання та передачу на виховання матері - необхідно задоволити частково, а в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком - необхідно відмовити.

Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.1, 7, 141, 150, 155 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: служба у справах дітей Мукачівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, її відібрання та передачу на виховання матері - задоволити частково.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_9.

Відібрати малолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, мешканця: АДРЕСА_26 Мукачівського району Закарпатської області та передати її матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, яка проживає за адресою: АДРЕСА_21.

-8-

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_27 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_15, НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_21, сплачений судовий збір в розмірі - 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : Мукачівська районна державна адміністрація Закарпатської області про визначення місця проживання дитини з батьком - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак