Справа № 460/1442/14-ц
Провадження №6/460/57/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Карпин І.М.

з участю секретаря судового засідання Мельник Є.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

12.05.2014 старший державний виконавець відділу Яворівського РУЮ Львівської області ОСОБА_1 звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. В обґрунтування подання покликається на те, що на виконанні у ВДВС Яворівському РУЮ Львівської області перебуває виконавчий лист №2-364 від 14.06.2011, виданий Яворівським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» боргу на суму 22436,01 грн.

Вказує, що боржник не зявляється на виклики державного виконавця, не вживає жодних заходів для сплати боргу на користь ПАТ КБ «Надра».

Просить суд тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань покладених рішенням суду.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2- ОСОБА_3 проти подання заперечив та пояснив, що державний виконавець жодних доказів, які б стверджували ухилення боржника від виконання зобовязання, не надав. До подання долучено лише виконавчий лист і постанову про відкриття провадження. Крім того, виконавчий документ у грудні 2014 року повернуто стягувачеві. Просив в поданні відмовити.

Державний виконавець в судове засідання повторно не прибув, хоч належним чином повідомлявся про час місце розгляду подання, жодних клопотань не надіслав.

Заслухавши пояснення представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1997 року) кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст.18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З врахуванням наведеного, при вирішенні питання про тимчасове обмеження вказаного конституційного права державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

14 червня 2011 року Яворівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист №2-364 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 22436,01 грн.

20 серпня 2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Яворівського РУЮ Львівської області Пікула О.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", які спрямовані на виконання рішення суду. Також не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, зокрема виїжджав за межі України з метою ухилення від зобовязання або безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця, умисно ухилявся й ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Обґрунтовуючи факт ухилення боржника від виконання судового рішення, державний виконавець у поданні покликається лише на неявку боржника до державного виконавця, що не може бути підставою для висновку про ухилення останнього від виконання зобовязань покладених на нього рішенням суду та виконавчим документом.

Водночас як вбачається з наданої інформації про виконавче провадження 39457242 державним виконавцем 05.12.2014 року винесена постанова про повернення виконавчого листа стягувачу. Відомостей про звернення стягувача повторно з виконавчим листом суду не надано.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Державний виконавець не надав суду беззаперечних доказів того, що виконавче провадження щодо виконання рішення суду перебуває на виконанні у ВДВС, а також що боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а також обов'язків, встановлених Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подання державного виконавця є не обґрунтоване, підстав для обмеження конституційних прав ОСОБА_2, а саме - тимчасового обмеження її у праві виїзду за межі України суду не наведено, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.33 Конституції України, Закону України Про виконавче провадження, Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, ст.ст. 10, 14, 60, 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

суддя І.М.Карпин