Справа № 523/4332/17
Провадження №2/523/2750/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Виноградова Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якій просила визнати договор доручення укладений між нею та ОСОБА_2 удаваним та застосувати до цивільно-правових відносин, які виникли із усного договору доручення, який є удаваним правочином, правила щодо правочину договору купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили.

Однак, вищевказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Як вже зазначалося позивач в прохальній частині, а саме в п. 2 просить: «Застосувати до цивільно-правових відносин, які виникли із усного договору доручення, який є удаваним правочином, правила щодо правочину договору купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили». Дана вимога є незрозумілою для суду, тому просить позивача її розяснити.

Також, суд звертає увагу на те, що до позову позивачем була надана квитанція про сплату судового збору у розмірі 640 грн.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка для сплати судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн., а за подання до суду позовної заяви майнового характеру для фізичної особи становить 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме та рухоме майно, що належить фізичним особам на праві власності, - визначається дійсною вартістю рухомого майна.

Згідно п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з урахуванням змін, внесених Постановою ВССУ №10 від 25.09.2015р.), розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

З метою встановлення дійсної вартості спірного нерухомого майна позивач вправі звернутися до суб'єктів оцінної діяльності щодо визначення вартості даного рухомого майна.Однак, згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу.

Положення ст. 121 передбачають, що суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачами ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 79, 119, 120, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху і надати позивачами строк для усунення недоліків який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Розяснити позивачеві положення ч. 2 ст. 121 ЦПК України, яка передбачає, що у разі якщо позивач не виконає вимоги, визначенні ст.ст. 119?120 ЦПК України, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в частині визначення розміру судових витрат до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня отримання ухвали.

Суддя