Справа № 545/794/15-ц
Провадження № 2-п/545/2/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2017 року. Полтавський райсуд Полтавської області у складі :

головуючого - судді - Гальченко О.О.,

з участю секретаря - Лабовкіній Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 року по справі № 545/794/15-ц , -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ( а. с. 33 т. 3 ) 20.09.2016 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 року по справі № 545/794/15-ц. ( а. с. 26 - 34 т. 3 ), посилаючись на те, що 31.05.2016 року Полтавським районним судом Полтавської області було прийняте заочне рішення по справі №545/794/15-ц. за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» в особі центрального відділення ПАТ «Марфін Банк» у м. Полтава до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 19.06.2008 р. № 00007/FP6, згідно з яким судом задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00007/FР6 від 19.06.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_1, станом на 24.04.2015 року що складається з :

-заборгованості за кредитом у сумі 205 976,54 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.04.2015 року становить 4 337 371,59 гривень;

-заборгованості за відсотками у сумі 120 405,45 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 24.04.2015 року становить 2 535 449,80 гривень;

-заборгованість за пенею у сумі 1 213 683,04 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» понесені судові витрати в розмірі 1 827 гривень.

Рішення було прийняте за його відсутності, та відсутності позивачів, в тому числі ОСОБА_1, представником якого він є, оскільки ні він, ні позивачі не знали про час і місце судового засідання, так як судових повісток отримували.

В зв»язку з вищенаведеними обставинами позивачі не мали можливості з»явитися до суду та надати свої заперечення на позовну заяву ПАТ «Марфін Банк» в особі Центрального Відділення ПАТ «Марфін Банк» у м. Полтаві.

Згадане вище судове рішення було отримано ним поштовим листом лише 06.09.2016 року.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження ( крім справ про усиновлення ) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Він, ОСОБА_2, представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області - Дубовою Т. В. 14.05.2014 року за реєстровим № 899 ( копія додається ).

Враховуючи вищенаведене, та те, що рішення він отримав лише 06.09.2016 р., вважає за можливе звернутися до суду в інтересах і від імені ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення по справі № 545/794/15-ц. прийнятого Полтавським районним судом Полтавської області 31.05.2016 року.

Згаданий позов ПАТ «Марфін Банк» в особі Центрального Відділення ПАТ «Марфін Банк» у м. Полтаві підлягає лише частковому задоволенню з наступних підстав.

В рішенні вірно зазначено, що 19.06.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 00007/FР6.

В рахунок забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором № 00007/FР6 від 19.06.2008 року між ВАТ «Морський Транспортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 00833гР від 25.04.2012 року, відповідно до якого поручитель відповідає перед кредитором по зобов»язаннях, що випливають з кредитного договору, солідарно з боржником і в повному обсязі, в тому числі по погашенню заборгованості за основним боргом за кредитом, по сплаті відсотків та комісії, а також збитків та неустойки, що будуть нараховані за несвоєчасно погашену заборгованість за основним боргом за кредитом, усім своїм майном та коштами, на які, відповідно вимог чинного законодавства, може бути звернене стягнення.

Крім того, в рахунок забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором, банку в іпотеку ОСОБА_1 було передано житловий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Дану обставину чомусь не зазначив сам позивач.

ПАТ «Марфін Банк» не дивлячись на виниклу заборгованість навіть не намагався звернути стягнення на предмет іпотеки, а дочекавшись виникнення заборгованості, не з вини ОСОБА_1, а з об»єктивних економічних причин, що не залежали ні від ОСОБА_1 ні від банку, а саме значний ріст курсу долару США по відношенню до української гривні, ПАТ «Марфін Банк» нарахував значну пеню.

При цьому позивач жодного разу не пішов на зустріч своїм клієнтам з метою фіксації заборгованості на певному курсі хоча до подорожчання долару США згаданий кредит сплачувався вчасно та в повному обсязі, так було сплачено разом з процентами за користування кредитними коштами значну суму, про що зазначає і сам позивач у додатку до позовної заяви.

Як вбачається із позовної заяви сума заборгованості становить 4 337 371,59 гривень, заборгованості за відсотками становить 2 535 449,80 гривень, та заборгованості за пенею становить 1 213 683,04 гривень.

Відповідно до ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Також існує судова практика Верховного Суду України, яка вказує на застосування судами прокоментованої ним ст. 551 ЦК України до аналогічних правовідносин.

Так, в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розглядку цивільних і

кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов»язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов»язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу ( наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов»язання ).

Необхідно звернути увагу суду на те, що ОСОБА_1 в тому ж 2008 році, в якому отримав кредит, отримав травму, в результаті якої на початку 2009 року йому було встановлено другу групу інвалідності, що завадило в подальшому отримувати прибуток на який він розраховував.

Відповідач вимагає повернення коштів, разом з пенею та штрафними санкціями та у відповідача немає можливості повернути їх з об»єктивних причин.

В момент укладення договору ОСОБА_1 був цілком здоровою людиною і розраховував на те, що зможе займатись підприємницькою діяльністю, на розвиток якої він і брав кошти в кредит, але став інвалідом, що позбавило його можливості повноцінно забезпечувати себе та свою родину, яка складається з нього, дружини та п»ятьох дітей, не говорячи вже про сплату кредиту.

Крім того, в момент укладення договору 19 червня 2008 року, офіційний курс НБУ становив : 485,34 гривень за 100 доларів США, в яких був отриманий кредит боржником, а станом на 19.03.2015 р. ( момент звернення банку до суду ) офіційний курс становить 2203,96 гривень за 100 доларів США.

Отже, курс долара до гривні зріс в чотири з половиною рази, постає питання яким чином можливо сплатити таку суму коштів, коли отримуєш прибуток в гривнях.

На його думку всі описані вище обставинами є істотними, і не залежали від відповідачів, а тому суд має відмовити ПАТ «Марфін Банк» в задоволенні вимог по стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пені за невиконання зобов'язань по кредитному договору.

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи і відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Прохав скасувати заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 року по справі №545/794/15-ц., та справу призначити до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник заявника ( відповідача ) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ( а. с. 33 т. 3 ) заяву підтримав із викладених в ній підстав. На уточнення суду вказав, що окрім доказів доданих до заяви, інших доказів на підтвердження підстав вказаних у заяві не має. Представник позивача по справі - Кіндяк О.І. ( а. с. 3 т. 3 ) заяву не визнав та прохав в ній відмовити як безпідставній, так як обставини викладені в заяві повністю спростовуються матеріалами справи, що викладено ним у запереченнях, наданих суду 16.11.2016 року на заяву про перегляд заочного рішення ( а. с. 60 - 62 т.3).

Решта сторін у справі в засідання не з»явилися з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялись належним чином про день та час розгляду справи, про що в матеріалах справи маються докази.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної заяви у відсутності нез»явившихся належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи, так як явкою представників не з»явившихся сторін забезпечено належне представлення їх інтересів.

Судом встановлено, що підстав передбачених чинним законодавством для скасування даного заочного рішення відповідно до ст. 232 ЦПК України не має, а навпаки є докази викладені відповідачем в заяві в матеріалах справи, які підтверджують підстави задоволення позову по суті зазначені в рішенні суду та підтверджені матеріалами справи щодо його належного повідомлення, можливості надання ним доказів в разі бажання, а також не відповідність вказаним фактичним обставинам матеріалам справи. Будь-яких доказів, що мали б істотне значення для правильного вирішення справи в заяві не наведено та не надано, так як суд не може застосовувати норми діючого законодавства, які не встановлені на момент розгляду справи. Тому, заочне рішення по даній справі було винесено без порушення норм процесуального та матеріального права по наявним матеріалам справи, з урахуванням доказів, що мали істотне значення для вирішення справи. Відповідачі повідомлялись судом належним чином відповідно до вимог діючого законодавства за місцем їх реєстрації та проживання.

Суд, заслухавши думку з»вившихся строн, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення відповідно до ст. 232 ЦПК України, так як судом не встановлено підстав, передбачених чинним законодавством для його скасування. Ці дії відповідача ( заявника ) свідчать про фактичне затягування виконання ним рішення суду.

Крім того, відповідно до позиції представника заявника щодо неотримання ним та відповідачем ОСОБА_1 повісток у судові засідання по справі, то він вважається належно повідомленим згідно вимог ст. 74 ч. 5 ЦПК України, бо фізичним особам, які не мають статусу підприємців судові повістки у справах направляються судом за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі,за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тому, всі підстави вказані представником заявника для перегляду заочного рішення суду не мають підтверджень об»єктивного характеру.

Керуючись ст. 15 ч. 1, 72, 209, 210, 228, 230 - 233, 293 - 294 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 31.05.2016 року по справі № 545/794/15-ц - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко