Справа № 265/8288/17
Провадження № 2/265/2076/17
У Х В А Л А

28 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду зі позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми боргу. В обґрунтування позову зазначив, що 18.07.2014 ОСОБА_2 отримала від нього позику у сумі 10000,00 доларів США строком до 18.04.2016, про що надала розписку. 19.08.2014 відповідач повернула частку боргу у сумі 900,00 доларів США. Решта суми боргу не повернута до сьогодення і від її повернення відповідач ухиляється. Просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу з урахуванням 3% річних від простроченої заборгованості, що за офіційний курсом НБУ загалом складає 259628,76 гривень.

Крім того, позивачем надано письмову заяву про забезпечення зазначеного позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, належне відповідачеві ОСОБА_2 В обґрунтування заяви посилається на наявність у відповідача ОСОБА_2 реального наміру розпорядитися майном на власний розсуд, що ускладнить або зробить неможливим виконання у майбутньому рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої позивачем, відповідачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/2 частка нежилого приміщення будинку № 29 по вулиці Ломізова в місті Маріуполі (реєстраційний № 29277624), а також будинок № 50 по вулиці Воровського в місті Маріуполі (реєстраційний № 18982201).

Згідно із положеннями частини 1 та 3 статті 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, про що зазначено у частині 3 статті 152 ЦПК України.

Наведені доводи в заяві про забезпечення позову, на думку суду, є переконливими, оскільки невжиття заходів, заявлених позивачем, може ускладнити виконання майбутнього рішення суду, тому суд вважає необхідним накласти арешт на нерухоме майно, належне відповідачеві ОСОБА_2, зазначене у наданій позивачем інформаційній довідці.

Разом із тим, будь-яких достовірних даних про наявність у власності відповідача ОСОБА_2 певного рухомого майна, яке могло б забезпечити предявлені позовні вимоги, позивачем ОСОБА_1 не надано і посилань на їх наявність не наведено взагалі, як і не наведено наявності виключної необхідності у вжитті такого додаткового виду забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_2, а саме на:

- 1/2 частку нежилого приміщення будинку № 29 по вулиці Ломізова в місті Маріуполі (реєстраційний номер майна 29277624);

- будинок № 50 по вулиці Воровського в місті Маріуполі, загальною площею 153,3 кв.м., житловою площею 85,5 кв.м. (реєстраційний номер майна 18982201).

Копію ухвали направити для виконання до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного департаменту Маріупольської міської ради.

Копію ухвали відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України до відома направити заявнику та відповідачеві.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Орджонікідзевського районного суду

міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_3