Ухвала

іменем україни

01 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Маляренка А.В., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги, за касаційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року Комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 є споживачем послуг із централізованого водопостачання та водовідведення, на його ім'я відкрито абонентський особовий рахунок № НОМЕР_1. Однак відповідач не сплачує вартості наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у сумі 7 129 грн 78 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період із 01 вересня 2006 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 3 382 грн 88 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період із 01 березня 2011 року по 31 рудня 2015 року у розмірі 2 179 грн 94 коп.; інфляційні витрати у розмірі 1 419 грн 46 коп.; 3 % річних від простроченої суми у розмірі 147 грн 50 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період із 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 164 грн 12 коп., заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період із 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 516 грн 73 коп., інфляційні витрати у розмірі 473 грн 15 коп. та 3 % річних від простроченої суми у розмірі 49 грн 17 коп., а всього - 1 203 грн 17 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі КП «Харківводоканал» просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій у частині відмови у задоволенні позову, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 162 ЖК УРСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» користувач зобов'язаний своєчасно, у встановлений строк, сплачувати надані послуги. У випадку наявності засобів поквартирного обліку холодної та гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати показання та сплачувати вартість наданих послуг за цими показаннями та встановленими тарифами.

Як зазначено у п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі ст. 162 ЖК УРСР, п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зважаючи на установлені обставини про те, що відповідачем було порушено право позивача на отримання плати за надані послуги, дійшов висновку про часткове задоволення указаного позову в межах строку позовної давності з урахуванням положень ст. ст. 257, 267 ЦК України, на застосуванні якої наполягав відповідач.

При цьому посилання позивача на те, що за адресою: АДРЕСА_1, де проживає та зареєстрований відповідач, проживає троє осіб, суд обґрунтовано вважав таким, що не відповідає обставинам справи та наявним у справі доказам.

Таким чином, установивши, що за адресою місця проживання та реєстрації відповідача інших осіб немає, проте із січня 2013 року плата за надані послуги водопостачання та водовідведення нарахована позивачем на трьох осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог.

Розглядаючи зазначений позов, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд із дотриманням вимог ст. ст. 303, 304 ЦПК України перевірив доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними висновками, у результаті чого постановив законну й обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 315 ЦПК України.

Статтею 212 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржувані судові рішення містять висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідають вимогам ст. ст. 213-215 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що судами не взято до уваги обставини щодо кількості проживаючих у вищевказаній квартирі осіб зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.В.Маляренко

О.М.Ситнік