Справа № 203/2680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Віліщук К.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Паранько Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо припинення газопостачання незаконним, зобов'язання відновити газопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого з урахуванням на подальше уточнення позовних вимог послалась на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 та споживачем послуг відповідача з газопостачання, а 16 травня 2017 року відбулось первісне припинення газопостачання квартири позивача та інших квартир у будинку шляхом відрізання газової труби по стояку та встановленням заглушки. Оголошення про припинення газопостачання із зазначенням його причин, дати та часу у під'їздах будинку не розміщувалось, позивача окремо про припинення газопостачання відповідач не повідомляв, як і ОК «ЖБК №42», на балансі якого знаходиться будинок. При цьому позивач не має боргів з оплати послуг відповідача, а останній зобов'язаний безперервно надавати послуги, які оплачує позивач, згідно умов типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 19 жовтня 2011 року. Крім того, позивач послалась на те, що акт про припинення газопостачання їй не надавався, а також вона не відмовляла відповідачу в доступі до газового обладнання у своїй квартирі, що могло б бути підставою для механічного відключення позивача від газопостачання. За огляду на наведене, вказуючи, що відповідач відключив квартиру позивача від газопостачання за відсутності належної передбаченої законом або договором сторін підстави для цього, позивач просила суд задовольнити її позов, визнавши дії відповідача з припинення газопостачання до її квартири незаконними, а також зобов'язати відповідача за власний рахунок відновити газопостачання до квартири позивача шляхом механічного під'єднання до мережі газопостачання. (а.с.1-3, 54-60)

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги своєї довірительки підтримав, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, надала суд письмові пояснення по справі та заперечення проти позову, в яких та в судовому засіданні послалась на те, що 16 травня 2017 року відповідачем дійсно було припинено газопостачання до квартир в будинку АДРЕСА_1 в тому числі тієї, що належить позивачу. Підставою припинення було виконання ремонтних робіт в системі газопостачання через негерметичність системи газопостачання за результатом проведеного випробування на щільність ГМВГ. Про проведення відповідних ремонтних робіт 16 травня 2017 року було повідомлено голову Центральної районної в м. Дніпрі ради, КП «Жилсервіс-2» ДМР та мешканців під'їзду шляхом розміщення оголошення. 17 травня 2017 року після виконання ремонтних робіт за адресою будинку, в якому розташована квартира позивача, проводилось випробування ГМВГ на щільність, в ході якої з'ясувалась негерметичність системи газопостачання, що зумовило необхідність перевірки газових приладів та пристроїв у квартирах споживачів. Доступ до свого газового обладнання надали всі мешканці квартир в будинку позивача, окрім позивачки. 18, 22, 24, 25, 29 травня 2017 року мала місце та ж сама ситуація. За таких обставин 01 червня 2017 року відповідачем було припинено газопостачання шляхом механічного від'єднання квартири позивача від газопостачання та встановлено заглушки у кв.№16. Відновлення ж газопостачання позивачці може бути здійснено виключно за її письмовим зверненням про відновлення газопостачання після усунення нею порушень та відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання. (а.с.7-10, 66-68)

Вислухавши представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні у відповідності до вимог ст.61 ч.1 ЦПК України встановлено, що позивачка є споживачем послуг відповідача з постачання та розподілу природного газу за адресою квартири АДРЕСА_1, в зв'язку із чим на ім'я позивачки відкрито особовий рахунок НОМЕР_1. (а.с.13)

16 травня 2017 року відповідачем на підставі наряду-допуску №181 на виконання газонебезпечних робіт здійснювались ремонті роботи вимикаючих пристроїв та перевірка газорозподільної мережі внутрішньобудинкового газопроводу (ГМВГ) із розбиранням газового обладнання за адресою АДРЕСА_1 на предмет щільності, за наслідками чого виявлено негерметичність такої системи - падіння тиску на 30 даПА (мм вод. ст.) при допустимому 20 даПА (мм вод. ст.) при випробуванні ГМВГ повітрям під тиском 500 даПА (мм вод. ст.), що не відповідає вимогам п.7.20 Розділу VII Правил безпеки систем газопостачання, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285. Необхідність проведення вказаних робіт зумовила припинення постачання та розподілу природного газу споживачам низки квартир за вказаною адресою, в тому числі позивачці, на час проведення цих робіт, про що складено відповідні акти та було повідомлено голову Центральної районної в м. Дніпрі ради, КП «Жилсервіс-2» ДМР. Виявлена негерметичність ГМВГ, в свою чергу, унеможливила відновлення постачання та розподілу природного газу у будинку АДРЕСА_1 без перевірки частини системи, що розташована в квартирах споживачів, що зумовило необхідність доступу працівників відповідача до таких квартир для проведення перевірки стану газового обладнання та газопроводу у споживачів. (а.с.12-14-15)

17 травня 2017 року відповідачем на підставі наряду-допуску №185 на виконання газонебезпечних робіт за адресою АДРЕСА_1 повторно проводилось випробування ГМВГ на щільність повітрям під тиском 500 даПА (мм вод. ст.), за наслідками чого виявлено негерметичність системи - падіння тиску вже на 49 даПА (мм вод. ст.) при допустимому 20 даПА (мм вод. ст.), що, відповідно, знову зумовило необхідність доступу працівників відповідача до газопроводу та газового обладнання, які знаходяться у квартирах споживачів. Позивачем доступ до своєї квартири надано не було, про що працівниками відповідача 17 травня 2017 року складено відповідний акт у присутності сусідів позивачки. (а.с.16-18)

Аналогічні наведеним вище випробування ГМВГ на щільність повітрям під тиском 500 даПА (мм вод. ст.) за адресою АДРЕСА_1 проводились відповідачем 18 та 24 травня 2017 року, за наслідками чого так само було виявлено негерметичність системи - падіння тиску на 56 даПА (мм вод. ст.) 18 травня 2017 року та на 54 даПА (мм вод. ст.) 24 травня 2017 року при допустимому 20 даПА (мм вод. ст.). Однак, позивачем так само не надавався доступ працівникам відповідача до газопроводу та газового обладнання, розташованого у квартирі позивача, про що працівниками відповідача в присутності сусідів позивача 18, 22, 24, 25, 29 травня та 01 червня 2017 року знову складались відповідні акти. (а.с.19-28)

01 червня 2017 року після чергового ненадання позивачкою доступу до газового обладнання та частини газопроводу, розташованого у її квартирі, представниками відповідача за нарядом-допуском №216 в присутності свідків було припинено газопостачання квартири позивачки шляхом механічного від'єднання квартири від газопостачання та встановленням заглушки у квартирі АДРЕСА_2, про що складено акт за №5169 про відключення ГМВГ. (а.с.29-30)

Також 01 червня 2016 року після відключення позивача від газопостачання працівниками відповідача вкотре проведено випробування ГМВГ на щільність повітрям під тиском 500 даПА (мм вод. ст.) за адресою АДРЕСА_1, за наслідками чого встановлено відповідність герметичності ГМВГ вимогам стандартів, визначених п.7.20 Розділу VII Правил безпеки систем газопостачання, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, що відображено у Акті за №581 від 01 червня 2017 року. (а.с.31)

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496 (далі - Правила постачання природного газу), Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500 (далі - Типовий договір постачання природного газу), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем), Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285 (далі - Правила безпеки систем газопостачання).

Так, за змістом ст.124 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.13 Закону України «Про ринок природного газу», ст.ст.1, 4, 6, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» слідує, що споживач природного газу, як і будь-яка інша особа, має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, зокрема права на належну якість отримуваної продукції (виріб, товари, робота чи послуга).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов'язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Аналогічні положення передбачені п.2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу.

Згідно ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач має право, зокрема, на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Пунктами 2.1, 2.2 Розділу ІІ Типового договору постачання природного газу Постачальник зобов'язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об'ємах (обсягах), а Споживач зобов'язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Обов'язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Пунктами 6.1, 6.2 Розділу VI Типового договору постачання природного газу, п.п.23, 24 Розділу ІІ Правил постачання природного газу встановлено, що Постачальник має право, зокрема, на ініціювати припинення постачання природного газу Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством, а також зобов'язаний, окрім іншого, забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених договором сторін.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Пунктом 2.1 Розділу ІІ Типового договору розподілу природного газу передбачено, що за цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Пунктами 7.1, 7.2, 7.3 Розділу VII Типового договору розподілу природного газу визначено, що Оператор ГРМ зобов'язується забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи в межах величини приєднаної потужності його об'єкта та передачу належних Споживачу об'ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Договору. Даний обов'язок кореспондується із відповідним правом Споживача. Крім того, Оператор ГРМ має право: не здійснювати фактичний розподіл природного газу Споживачу або обмежити його чи припинити у порядку та на підставах, передбачених цим Договором; безперешкодного та безкоштовного доступу на територію та земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система, та/або газове обладнання Споживача, та/або комерційний вузол обліку, для виконання службових обов'язків, передбачених законодавством та цим Договором.

Пунктом 7.4 Розділу VII Типового договору розподілу природного газу Споживач зобов'язується, окрім іншого, забезпечувати безперешкодний та безплатний доступ на власні об'єкти чи земельну ділянку представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов'язків щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій, зокрема для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання тощо.

Аналогічне наведеному вище положення щодо обов'язку власника/орендаря (наймача) житла, як споживача послуг з розподілу природного газу, забезпечити безперешкодний доступ до приміщень представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання передбачено п.5.10 Глави 5 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання.

За змістом ст.ст.11, 525, 526, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір, який є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання, яке виникло у особи на підставі договору, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до пп.2 п.3 Глави 2 Розділу І Кодексу газорозподільних систем однією з основних функцій оператора ГРМ є забезпечення оперативно-диспетчерського управління ГРМ та планово-профілактичних і аварійно-відновлювальних робіт на об'єктах ГРМ з урахуванням вимог охорони праці та техніки безпеки.

Згідно п.5.8 Глави 5 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства.

Пунктом 7.5 Розділу VІІ Правил безпеки систем газопостачання на виконання газонебезпечних робіт повинен видаватися наряд-допуск, в якому передбачають основні заходи безпеки виконання цих робіт.

Відповідно до п.7.17 Розділу VІІ Правил безпеки систем газопостачання всі об'єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду і опресовуванню повітрям. Пуск газу в газопровід без його зовнішнього огляду та контрольного опресовування не допускається.

Згідно п.7.20 Розділу VІІ Правил безпеки систем газопостачання контрольне опресовування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будинків повинно проводитися тиском 500 даПа. Падіння тиску не повинно перевищувати 20 даПа за 5 хвилин.

За змістом п.9.1 Розділу IX Типового договору розподілу природного газу визначено, що Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу Споживачу в порядку та у випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі визнання в установленому порядку аварійним стану газорозподільної системи та/або ліквідації наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Аналогічне положення передбачено пп.8 п.1 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п.5.7 Глави 5 Розділу V Правил безпеки систем газопостачання підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки, зокрема, за умови наявності витоків газу.

Пунктом 5 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування. При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об'єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від'єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Пунктом 4 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем передбачено, що при припиненні (відновленні) газопостачання (розподілу природного газу) складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі вказаних доказів фактичні обставини в контексті наведених норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Правова позиція суду, покладена в основу такого результату вирішення спору сторін, ґрунтується на наступному. Так, як слідує зі змісту наведених вище положень законодавства та типових договорів, відповідач, як постачальник природного газу та оператор ГРМ (газорозподільна організація), дійсно в правовідносинах сторін взяв на себе зобов'язання безперервно постачати позивачу, як побутовому споживачеві, природний газ та надавати послуги з розподілу природного газу шляхом цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та передачі належних споживачеві об'ємів (обсягів) природного газу за умови належної та своєчасної оплати споживачем таких послуг відповідача. На порушенні саме цих зобов'язань відповідача та кореспондуючих їм відповідних прав позивача, як споживача, остання посилається як на основну підставу для задоволення свого позову.

Разом з тим, наведені і взяті на себе відповідачем зобов'язання з постачання та розподілу природного газу не слід сприймати як абсолютні та безумовні, тобто у відриві від дотримання та виконання сторонами спірних правовідносин інших своїх прав та обов'язків відносно один одного. Зокрема, з огляду на обов'язок відповідача здійснювати планово-профілактичні, аварійно-відновлювальні та ремонті роботи на об'єктах газорозподільної мережі, в тому числі газорозподільної мережі внутрішньобудинкового газопроводу, ризики та небезпеку для позивача та інших споживачів будинку АДРЕСА_1 при постачанні та розподілі природного газу без виконання відповідачем означеного обов'язку, необхідність розбирання газового обладнання для його обслуговування, що за законом та технічними вимогами зумовлює обов'язкове припинення газопостачання, та наявність у відповідача відповідного наряду-допуску на виконання газонебезпечних робіт від 16 травня 2017 року, суд вважає дії відповідача щодо первинного припинення 16 травня 2017 року газопостачання позивача та інших мешканців згаданого будинку при проведенні ремонтних робіт повністю правомірними та законними.

Крім того, наведеними судом вище нормами законодавства та типових договорів передбачено не тільки обов'язок позивача, як споживача, повністю та своєчасно оплачувати послуги відповідача, на належному виконанні чого позивач наполягає, мотивуючи правомірність своїх претензій та повне виконання зі свого боку зобов'язань відносно відповідача, а й обов'язок споживача забезпечити відповідачу безперешкодний доступ до приміщення своєї квартири для виконання останнім вже своїх обов'язків із проведення технічного обслуговування, ремонту та, за необхідності, відключення газового обладнання з метою забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу, запобігання та усунення витоків газу тощо. Виконання позивачем такого свого обв'язку напряму впливає на можливість виконання відповідачем свого зобов'язання відносно постачання та розподілу позивачу природного газу.

Натомість, як встановлено в ході розгляду справи, за наслідками проведення відповідачем 16 травня 2017 року ремонтних робіт газорозподільної мережі внутрішньобудинкового газопроводу будинку АДРЕСА_1 виявлено негерметичність вказаної мережі газопроводу, рівень якої значно перевищував допустимий. Останнє, зумовило необхідність перевірки на предмет герметичності частини газопроводу та газового обладнання, розташованого в квартирах споживачів вказаного будинку, зокрема у позивача, оскільки законом прямо заборонено відновлювати постачання та розподіл природного газу споживачам за умов виявлення негерметичності газорозподільної мережі внутрішньобудинкового газопроводу. Доступ до свого газового обладнання та частини газопроводу, як встановлено судом у відповідності до ст.61 ч.1 ЦПК України, було надано відповідачу всіма мешканцями вищевказаного будинку, окрім позивачки. Відповідач неодноразово протягом півмісяця намагався отримати у позивачки такий доступ, але безрезультатно, при цьому проводячи кожен раз випробування ГМВГ на щільність, результати чого кожного разу підтверджували недопустиму негерметичність газорозподільної мережі будинку. За таких обставин, враховуючи безпідставне та неодноразове невиконання позивачкою свого обов'язку із допуску відповідача до розташованої в квартирі позивачки частини газопроводу та газового обладнання, що створювало перешкоди для ліквідації відповідачем аварійної ситуації у вигляді значної нещільності газопроводу, відповідачем 01 червня 2016 року у відповідності до вимог закону було припинено газопостачання (розподіл природного газу) позивачеві шляхом механічного від'єднання її газових мереж від газорозподільної системи. При цьому, здійснення після цього відповідачем випробування ГМВГ будинку АДРЕСА_1 на предмет щільності показало рівень герметичності, необхідний для відновлення постачання та розподілу природного газу іншим мешканцям будинку, що вказує на обґрунтованість вимог відповідача щодо доступу до частини газопроводу та газового обладнання, розташованих у квартирі позивача. Наведене, в свою чергу, зумовлює висновок суду про правомірність та законність дій відповідача щодо припинення газопостачання та розподілу природного газу позивачеві 01 червня 2016 року шляхом механічного від'єднання газових мереж позивача від газорозподільної системи, а також про неможливість відновлення газопостачання та розподілу газу без усунення умов та підстав, що слугували для такого припинення (п.6 Глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Останній висновок унеможливлює і задоволення другої позовної вимоги про зобов'язання відповідача відновити газопостачання позивачці.

Не підлягає задоволенню позов в частині вимоги про зобов'язання відповідача відновити газопостачання позивачці також і з тієї підстави, що вказана вимога ґрунтується на задоволенні попередньої позовної вимоги про визнання дій відповідача про припинення газопостачання позивачки незаконними, у задоволенні якої, як слідує з вищенаведених висновків, суд відмовляє.

Крім того, з огляду на наведене судом вище мотивування прийнятого рішення суд вважає хибним та таким, що не ґрунтується на законі твердження сторони позивача про те, що припинення постачання та розподілу їй природного газу відповідачем відбулось з підстав, які не передбачені законом.

Суд також критично ставиться та не приймає до уваги твердження позивача про її неповідомлення у відповідності до вимог закону про припинення газопостачання та розподілу природного газу відповідачем, оскільки таке твердження не спростовує з'ясованих в ході розгляду справи фактичних обставини припинення постачання та розподілу природного газу позивачеві, а також висновків суду щодо достатності та законності підстав, якими керувався відповідач при вчиненні оскаржуваних позивачем дій.

Оцінює суд як надумане твердження сторони позивача про те, що позивачка не відмовляла відповідачу в доступі до розташованих в приміщенні її квартири газового обладнання та частини газопроводу, оскільки такі твердження спростовуються чисельними актами відповідача за підписами сусідів позивачки про недопуск до приміщення, а також з огляду на те, що газопостачання позивачки до остаточного відключення було припинено півмісяця, і відповідач протягом усього цього періоду неодноразово намагався отримати вказаний доступ, про що позивач, вочевидь, не могла не знати. Аналогічним чином суд оцінює і твердження сторони позивача про безпідставне невручення їй відповідачем акту про припинення постачання та розподілу природного газу, оскільки, враховуючи, що позивачка фактично уникала спілкування із працівниками відповідача, вручити такий акт виявилось об'єктивно неможливим.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, що зумовлює необхідність відмови у задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, а також звільнення позивача на підставі ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору, вважає за необхідне судові витрати по даній справі у вигляді судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.11, 15, 16, 525, 526, 629 ЦК України, ст.ст.1, 4, 6, 22 Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст.12, 13, 40 Закону України «Про ринок природного газу», п.п.23, 24 Розділу ІІ, п.2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2496, п.п.2.1, 2.2 Розділу ІІ, п.п.6.1, 6.2 Розділу VI Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2500, п.2.1 Розділу ІІ, п.п.7.1-7.4 Розділу VII, п.9.1 Розділу IX Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498, пп.2 п.3 Глави 2 Розділу І, пп.8 п.1, п.п.4-6 глави 7 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2494, п.п.5.7, 5.8, 5.10 Глави 5 Розділу V, п.п.7.5, 7.17, 7.20 Розділу VІІ Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року №285, ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживачів, визнання дій щодо припинення газопостачання незаконним, зобов'язання відновити газопостачання - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак