Р. С. З. № 38
У Х В А Л А
про відкриття провадження у цивільній справі
14 листопада 2017 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області І.Д.Калієвський, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 , представника позивача за дорученням: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Маньківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєвої Н.О., про визнання заповіту недійсним та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача та третіх осіб про про визнання заповіту недійсним та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Черкаської області помер чоловік позивачки ОСОБА_7 , актовий запис про смерть №107 від 08.11.2016 року по Маньківському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.
Позивачка протягом встановленого законодавством шестимісячного строку подала заяву про прийняття спадщини після його смерті до Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області.
По факту смерті ОСОБА_7 , в Маньківській держнотконторі було заведено спадкову справу №381 за 2016 рік.
При усному зверненні до нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори, нотаріус повідомила позивачці про те, що до держнотконтори з заявами про прийняття спадщини за законом та за заповітом звернулись також інші спадкоємці, однак відмовила в наданні анкетних даних останніх та у наданні інформації щодо заповіту, вчиненого померлим ОСОБА_7 , а саме, копій самих заповітів чи заповіту, копії заяв про прийняття спадщини, інформації про майно, яке заповів померлий ОСОБА_7 , відповідно до заповіту спадкоємцям за заповітом.
У відповідь на запити адвоката нотаріус надала інформацію про коло спадкоємців та адреси їх проживання, однак відмовила у видачі копій заповітів, вчинених померлим ОСОБА_7 , та у видачі копій заяв про прийняття спадщини, поданих іншими спадкоємцями, посилаючись на те, що відповідно до ст. 8 ч 5 Закону України «Про нотаріат», довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи надаються нотаріусом протягом десяти робочих днів на обґрунтовану письмову вимогу суду, прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування у зв`язку з кримінальним провадженням, цивільними, господарськими, адміністративними справами, справами про адміністративні правопорушення, що знаходяться в провадженні цих органів, з обов`язковим зазначенням номера справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу, а також на обґрунтовану письмову вимогу державного виконавця, приватного виконавця за виконавчим провадженням з обов`язковим зазначенням номера виконавчого провадження та реквізитів виконавчого документа, на підставі якого здійснюється виконавче провадження.
Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 04.08.2017 року, винесеною за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третя особа: Маньківька державна нотаріальна контора про забезпечення доказів, суд зобов`язав державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надати належним чином завірені копії всіх аркушів спадкової справи №381 за 2016 рік, заведеної по факту смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Черкаської області, актовий запис про смерть №107 від 08.11.2016 року по Маньківському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а у випадку винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язати державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надати належним чином завірену копію заяв про видачу свідоцтва про спадщину, належним чином завірені копії всіх додатків до вказаної заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, а також належним чином завірену копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку було винесено по спадковій справі №381 за 2016 рік, заведеної по факту смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Маньківка Черкаської області, актовий запис про смерть №107 від 08.11.2016 року по Маньківському районному відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.
Ознайомившись з направленою нотаріусом до суду копією спадкової справи, було виявлено заповіт, вчинений померлим ОСОБА_7 в м. Одеса 26.10.2015 року о 17 год. 20 хв., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О., зареєстрований в реєстрі за №3373.
Однак, не можна погодитись із складеним ним заповітом та його законністю, наявністю юридичної сили та дійсністю з наступних підстав.
Позивачка була знайома із своїм померлим чоловіком, ОСОБА_7 , приблизно з 1988 року, коли вони познайомились через спільних знайомих. ОСОБА_1 , допомагала по господарству померлим батькам ОСОБА_7 , була в добрих і гармонійних відносинах з батьками ОСОБА_7 ОСОБА_8 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Померла ОСОБА_8 , за життя вчинила заповіт на користь її сина ОСОБА_7 , та на користь невістки ОСОБА_1 , тому, що дуже добре ставилась до неї та залишила частину її майна ОСОБА_1 , у спадок за заповітом. В подальшому ОСОБА_1 , відмовилась від своєї частки в спадковому майні ОСОБА_8 на користь її чоловіка, ОСОБА_7 , що підтверджується наявною в додатках до позову належним чином завіреною копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Маньківської держнотконтори Заїчко В.П., від 28.05.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №498.
Оскільки між родиною ОСОБА_7 , а саме, самим ОСОБА_7 , його батьком ОСОБА_9 , матір`ю ОСОБА_8 та ОСОБА_1 , склались гарні відносини, батьки ОСОБА_7 , дуже переживали за подальшу долю їх сина, оскільки він з дитинства був хворобливдй, спочатку, навчався в загальноосвітній школі, однак впродовж перших років навчання в загальноосвітній школі вчителями було рекомендовано батькам обстежити сина в лікаря невропатолога в зв`язку незадовільними результатами навчання. Батьки звернулись до лікаря-невропатолога, і в 1963 році відповідно до рішення медично-педагогічної комісії при Уманському відділу народної освіти від 24 червня 1963 року комісією був встановлений діагноз: Дебільність, та комісія вирішила, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 підлягає навчанню в допоміжній школі.
Відповідно до індивідуальної картки дитини, заведеної допоміжною школою-інтернатом с. Бабанка Уманського району Черкаської області, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мав встановлений в 1963 році діагноз: дебільність, олігофренія в стадії дебільності, в подальшому, під час наступних його обстежень даний діагноз в 1964,1966,1967 1968,1969 роках підтверджувався.
Окрім того, відповідно до вищевказаної індивідуальної картки дитини, а саме, відповідно до арк. 4 даної картки, анамнез невропатолога містить наступні дані: говорить начал в 5 лет, ходить начал в 2 года. Башенная форма черепа, сухожильные рефлексы D = S. Успевает на 2-3, работает в столярной на 3. Психомоторно возбужден. Диагноз: олигофрения ст. дебильн. обусловленн. в/утробной вредностью с синдромом психомоторного возбуджения.
В подальшому, відповідно до довідки №100 від 15.05.2017 року, виданої Маньківським районним військовим комісаріатом, ОСОБА_7 , 1953 року народження, був звільнений від проходження строкової військової служби 18.02.1970 року на підставі ст. 16 (дебільність помірно виражена, встановлена в лікувальному закладі) розкладу хвороб МО СРСР від 1966 року №24. В подальшому ОСОБА_7 , проходив переосвідчення ВЛК при Маньківському РВК 08.10.1884 року та визнаний непридатним у мирний час, обмежено здатним в військовий час на підставі ст. 1 б (дебільність помірно виражена, встановлена в лікувальному закладі) розкладу хвороб МО СРСР від 1973 року №185, 07.04.1998 року визнаний непридатним у мирний час, обмежено здатним в військовий час на підставі ст. 206 (дебільність у помірно вираженому ступіні) розкладу хвороб МО України від 1994 року №2, тобто внаслідок хвороби ОСОБА_7 , був непридатний до військової служби в збройних силах.
Батьки померлого ОСОБА_10 турбувались і дбали про нього як сина все їх і його життя, оскільки внаслідок наявної хвороби він не міг повністю розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребував уваги і постійного розумного наставництва над ним в повсякденному житті і особливо при прийнятті важливих рішень, допомоги при вирішенні побутових питань аж до придбання необхідних продуктів харчування, одягу, оплати комунальних послуг, оформлення пенсії, субсидій і таке інше в органах соцзабезу та інших повсякденних життєвих ситуаціях.
Наприкінці 1997 року ОСОБА_7 , запропонував ОСОБА_1 , одружитись, вони подали спільну заяву про реєстрацію шлюбу, і 22.01.1998 року шлюб між ними був зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Маньківської райдержадміністрації Черкаської області, актовий запис №2 від 22.01.1998 року. Позивачці ОСОБА_1 , було відомо про наявність даного захворювання в її чоловіка ОСОБА_7 .
Батьки ОСОБА_7 , були дуже раді тому факту, що їх син ОСОБА_7 , створив сім`ю, вони дуже приязно і тепло ставились до дружини сина, прийняли і полюбили дітей та онуків ОСОБА_1 , від першого шлюбу, тому, що сам ОСОБА_7 , дітей не мав і також ставився до дітей та онуків ОСОБА_1 , з любов`ю та приязню.
Шлюбні відносини між подружжям були нормальними, обидва з подружжя з повагою та належною шаною ставились один до одного, допомагали один одному у повсякденному житті, а саме, допомагали один одному на городах, по господарству, ОСОБА_1 , із своєю родиною допомагала ОСОБА_7 , та його батькам в сільському господарстві, тому що батьки ОСОБА_11 мали великі городи, тримали свиней і корів з телятами, допомагала обробляти городи, косити, сушити, збирати і скиртувати сіно, доглядати, доїти і утримувати худобу, допомагала з домашнім консервуванням та у вирішенні інших побутових ситуацій.
Після смерті батьків ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 , підтримували належні подружні відносини, допомагали один одному в усьому. ОСОБА_1 , мала достатній вплив на її чоловіка ОСОБА_7 , і останній майже завжди дослухався до думки дружини.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 78 років помер батько ОСОБА_7 , і ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 85 років померла його мати.
Відповідно до належним чином завіреної копії трудової книжки ОСОБА_7 , за час перебування в шлюбі, а саме, 18 років і майже 10 місяців, ОСОБА_7 , пропрацював в різних установах 6 років 0 місяців і 19 днів, перебував на обліку як безробітний 1 рік 8 місяців і 21 день, та протягом 5 років 7 місяців та 9 днів отримував допомогу по догляду за інвалідом І гр. (80 р.), згідно з медичним висновком, а саме, ОСОБА_7 , доглядав свою матір, ОСОБА_8 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , коли, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис про смерть №94 від 16.10.2012 року по Маньківському районному відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_8 , померла. В інший час ОСОБА_7 , перебував на утриманні своєї дружини, ОСОБА_1 .
Окрім того, відповідно до запису №24 від 01.03.2002 року, який знаходиться на арк. 19 належним чином завіреної копії трудової книжки ОСОБА_7 , його було звільнено із ТОВ «Мир» за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули.
В той же час ОСОБА_1 , постійно протягом всього часу перебування в шлюбі з ОСОБА_7 , працювала в архівному відділі Маньківської райдержадміністрації, а з 11.07.2004 року перебуває на пенсії у зв`язку з досягненням пенсійного віку.
Таким чином, на підставі викладених обставин, можна зробити висновок про те, що померлий ОСОБА_7 , не мав постійного заробітку, часто не працював, допомога по безробіттю та допомога по догляду за інвалідом І гр., є дуже малою в грошовому еквіваленті, і ОСОБА_7 , впродовж тривалого часу перебував на утриманні його дружини, ОСОБА_1 .
В подальшому, з 29 грудня 2013 року ОСОБА_7 , було призначено пенсію за віком, у ОСОБА_7 , з`явилося постійне джерело доходів, ОСОБА_7 , почав вживати алкогольні напої дедалі частіше. Впродовж 2014-2016 року його неодноразово бачили мешканці смт. Маньківка в стані сильного алкогольного сп`яніння. Маючи постійне джерело доходів та зловживаючи алкогольними напоями, ОСОБА_7 , частково вийшов з-під контролю ОСОБА_1 , яка всіляко намагалась допомогти ОСОБА_7 , позбутись алкогольної залежності, оскільки внаслідок наявного вродженого душевного захворювання здатність до самоконтролю та критичного мислення у померлого була вкрай низькою, а постійне вживання алкоголю ще більше погіршувало стан його душевного здоров`я.
Окремо слід зазначити, що, незважаючи на алкогольну залежність ОСОБА_12 відносини в їх з ОСОБА_1 , сім`ї були нормальними та такими, які властиві для подружжя. ОСОБА_1 , та ОСОБА_7 , допомагали один одному по господарству, ОСОБА_1 , допомагала ОСОБА_11 в щоденних справах, складала списки покупок на тиждень, допомагала йому купувати все необхідне на базарі та в магазинах, консервувала для нього зимові запаси, ОСОБА_7 , постійно харчувався в ОСОБА_1 , оскільки остання за станом здоров`я вже не могла допомагати ОСОБА_7 , в належному йому будинку та на присадибній ділянці.
Відповідно до листа №471 від 15.08.2017 року у відповідь на запит адвоката №76 від 14.08.2017 року, Маньківська ЦРЛ повідомила, що ОСОБА_1 , з липня 1980 року перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря, з грудня 2006 року перебуває на «Д» обліку у лікаря - невролога, впродовж 2015-2017 року тричі перебувала на стаціонарному лікуванні в терапевтичному та неврологічному відділенні.
Так, відповідно до довідки без номера, ОСОБА_1 , була госпіталізована до неврологічного відділення Маньківської ЦРЛ з діагнозом. Гостра гіпертонічна енцефалопатія. Довідка видана 25.10.2016 року о 23.00 год. і, відповідно до листа №471 від 15.08.2017 року, ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 25.10.2017 по 31.10.2017 в неврологічному відділенні Маньківської ЦРЛ.
Також необхідно зазначити причини, внаслідок яких ОСОБА_1 , потрапила до лікарні. Так, в суботу, 24 жовтня 2015 року, ОСОБА_7 , повідомив дружині ОСОБА_1 , що до нього мають приїхати родичі з Одеси. В ОСОБА_1 , в гостях перебували син з дружиною та онукою, всі разом вони пішли на базар, придбали продуктів харчування для приготування святкового столу і зустрічі гостей. Того ж дня в обідню пору до ОСОБА_1 , додому приїхали на машині племінниця ОСОБА_7 . Оксана з чоловіком та тітка ОСОБА_13 . Всі сіли до столу, пообідали, причому алкогольних напоїв за столом не було, оскільки з релігійних міркувань ОСОБА_1 , не вживає алкогольних напоїв та проти вживання алкоголю ОСОБА_7 . Після обіду всі спілкувались під час загальної бесіди і близько 16 год. Оксана з чоловіком поїхали до будинку ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , спакувала їм гостинців та продуктів на вечерю, а ОСОБА_7 , пішов до свого будинку після 17 год., до гостей і порати по господарству. Наступного дня, 25.10.2015 року, ОСОБА_7 , з ознаками похмілля ввірвався до будинку ОСОБА_1 , близько 7 год. ранку, пробіг до кімнати, де в шафі зберігались всі документи родини, і, сказавши, що йому сказали забрати документи, вихопив папку з документами із шафи і вибіг з будинку, напіввзувшись, добіг до хвіртки, де його чекала машина племінниці ОСОБА_14 та її чоловіка з заведеним мотором, сів в машину, і машина відразу рушила з місця в невідомому напрямку. На спроби ОСОБА_1 , з`ясувати, для чого йому знадобились документи, ОСОБА_7 , сказав, що йому сказали забрати документи і більше нічого не пояснив. Впродовж дня ОСОБА_1 , неодноразово намагалась додзвонитись до ОСОБА_7 , на стаціонарний та мобільний телефони, стаціонарний телефон не відповідав, а при дзвінку на мобільний ОСОБА_7 , один раз взяв слухавку, однак нічого не говорив. В подальшому мобільний телефон був поза зоною досяжності.
Від перенесеного потрясіння у ОСОБА_1 , піднявся тиск, вона змушена була приймати препарати для його зниження, однак таблетки не допомагали, і в подальшому вона змушена була звернутись до лікарні, і була госпіталізована до неврологічного відділення Маньківської ЦРЛ, про що зазначалось вище.
Через декілька днів ОСОБА_7 , з`явився в смт. Маньківка і дізнався, що ОСОБА_1 , перебуває в лікарні. ОСОБА_7 , відвідував ОСОБА_1 , в лікарні і пізніше вдома, повідомивши, що був в Одесі в родичів. На запитання, для чого йому знадобились документи і де документи зараз, ОСОБА_7 , повідомив, що він не знає, де документи, і що йому сказали про документи не говорити.
Лише після смерті ОСОБА_7 , та подання ОСОБА_1 , заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , зі слів нотаріуса стало відомо про наявність заповіту, складеного померлим ОСОБА_7 , а після розгляду Маньківським районним судом Черкаської області заяви про забезпечення доказів та ознайомленням з матеріалами спадкової справи №381 за 2016 рік, стало відомо про наявність заповіту, вчиненого ОСОБА_7 26.10.2015 року на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто на другий день після того, як останній забрав папку з документами, яка з його відома та відповідно до його волі та волі його померлих батьків зберігалась ОСОБА_1 , в належному їй будинку.
В папці з документами зберігались правовстановлюючі документи на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, договори оренди земель, договори на депозитні рахунки в банківських установах, амбулаторна картка ОСОБА_7 , особисті документи ОСОБА_7 , а саме, свідоцтво про народження, свідоцтва про смерть батьків, шкільний атестат, відомості про сплату податків за землю, пенсійне посвідчення і таке інше.
В подальшому між подружжям ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 , зберігались нормальні подружні відносини, ОСОБА_7 , постійно приходив до ОСОБА_1 , допомагати їй по господарству і на городі, забирав до своєї господи з господи ОСОБА_1 , кормові буряки, кабаки, люцерну, привозив їй зерно для годівлі птиці (курей), ОСОБА_1 , постійно готувала їсти, пекла пиріжки і солодощі для ОСОБА_7 , тому що ОСОБА_1 , любила пекти, а ОСОБА_11 мав чудовий апетит, прала його речі, купала його, допомагала купувати товари на ринку і в магазинах, сплачувати комунальні послуги і взагалі дбала про нього.
Вона вважає, що заповіт, складений ОСОБА_7 , 25.10.2015 року слід визнати недійсним, оскільки з раннього дитинства ОСОБА_7 , був встановлений діагноз: олігофренія в стадії дебільності, він навчався в допоміжній, а не в загальноосвітній школі, в подальшому працював тільки на таких видах робіт, які не пов`язані з інтелектуальною працею, крім того, був звільнений з роботи за прогули, відповідно до довідки з військкомату, тричі був визнаний непридатним до військової служби в зв`язку з наявністю діагнозу дебільність помірно виражена, встановлена в лікувальному закладі.
Окрім того, ОСОБА_7 , в останні 2 роки свого життя, відколи почав отримувати пенсію та отримав джерело постійного доходу, почав сильно зловживати алкогольними напоями, його майже щодня бачили в стані сильного алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , постійно боролась з його алкогольною залежністю.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_7 , з дитинства був встановлений діагноз: олігофренія в стадії дебільності спричинена внутрішньоутробною шкідливістю, з синдромом психомоторного збудження, в подальшому в 1970, 1984 роках був комісійно встановлений діагноз: дебільність помірно вираженому встановлена в лікувальному закладі, в 1998 році був комісійно встановлений діагноз: дебільність у помірно вираженому стопіні, в подальшому на фоні надмірної алкоголізації впродовж останніх років життя ОСОБА_7 , ступінь розумової відсталості істотно поглибилась, вважає, що на момент вчинення заповіту, ОСОБА_7 , не міг розуміти значення своїх дій та керувати своїми діями, у зв`язку з чим представник позивача вимушена звертатись до суду з даним позовом.
Суд оглянувши матеріали справи, вважає, що позовна заява подана відповідно до вимог викладених в ст. ст. 118 - 121 ЦПК України, справа підсудна судові, підстав для закриття справи і залишення її без розгляду не має, справа підлягає розгляду в судовому засіданні, оскільки проведення попереднього судового засідання у справі не є необхідним.
Керуючись ст. ст. 118-122 ЦПК України, суд, -
Відкрити провадження по цивільній справі №701/1081/17-ц за позовом ОСОБА_1 , представника позивача за дорученням: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , законним представником якого є ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Маньківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фадєєвої Н.О., про визнання заповіту недійсним та про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом і призначити її до судового розгляду на 17 листопада 2017 року на 14 год. 00 хв., в судовому засіданні в смт. Маньківка з участю сторін.
ОСОБА_3 , законному представнику ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представникам третіх осіб: Маньківської державної нотаріальної контори ГТУЮ у Черкаській області та приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Фадєєвій Н.О., подати до 17 листопада 2017 року письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються.
Сторони до початку розгляду справи зобов`язані повідомити суд про всі відомі їм рішення суддів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмету спору.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д.Калієвський