Справа № 397/573/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.03.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді КОМЛАЧ О.Ф.,
при секретарі ПЕТРЕНКО Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Олександрівка цивільну справу за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу та в/ч НОМЕР_1 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 третіх осіб що не заявляють самостійних вимог військової частини НОМЕР_1 та Органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та їх виселенні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційного відділу про визнання дій неправомірними,-

в с т а н о в и в :
Позивач по первинному позову звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом та виселити їх з займаної квартири.

Позивач по зустрічному позову просить визнати дії відповідачів по зняттю його з квартирного обліку у військовій частині незаконними та поновити його на квартирному обліку.

Представник позивача по первинному позову свої позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що оскільки ОСОБА_1 має вислуги лише 14 років, тому він правомірно знятий з квартирного обліку. Після закінчення строку контракту, він був звільнений з рядів Збройних Сил, а тому підлягає виселенню з квартири. Просить задовольнити їх позов. Зустрічний позов представник не визнав, вказавши на те, що оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем військової частини, тому він не має право перебувати у них на квартирному обліку і не має право на житло в військовій частині, а тому просить відмовити в задоволенні зустрічного позову. Також представник суду пояснив, що дана квартира мала статус службової квартири на момент видачі відповідачу ордеру.

Відповідач по первинному позову ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він проходив військову службу по контракту. Йому було надано квартиту для проживання. В 2005 році він був звільнений зі служби за закінченням контракту та в звязку з реформуванням Збройних Сил і поставлений на позачерговий облік на отимання житла. В 2011 році його зняли з квартирного обліку. Вважає, що зняття його з квартирного обліку є незаконним. З 2014 року він знову перебуває на військовій службі. Він та його сім`я проживають в спірній квартирі. Просить відмовити в задоволенні первинного позову та просить задовольнити його зустрічний позов, оскільки його не мали права знімати з квартирного обліку, так як його звільнено з Збройних Сил було у зв`язку з їх реформуванням.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, суду пояснила, що 31 березня 2008 року, її як дружину відповідача, було зареєстровано у спірній квариирі. Діти також зареєстровані в даній квартирі. Вони зараз проживають в квартрі, іншого житла у них не має.

Представник З-ї особи -Органу Опіки та піклування Олександрівської РДА вимоги по первинному позову не підтримав, просив відмовити в його задоволенні, оскільки у відповідача ОСОБА_1 є малолітні діти, які також живуть у цій квартирі.

Представник 3-ї особи в/ч НОМЕР_1 по первинному позову - позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх та виселити відповідачів з квартири. Відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині до 2005 року і був звільнений за закінченням контракту. Він мав вислуги лише 14 років, тому він втратив право на коритсування житлом. Військовослужбовці, які мають вислугу 20 років, мають право на житло. Тому в 2011 році було прийнято рішення про зняття його з квартирного обліку і на підставі вимог п.2.19 Інструкції він підлягає виселенню з квартири. Як відповідач по зустрічному позову, представник в/ч НОМЕР_1 , вимоги по зустрічному позову не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, вважає, що ОСОБА_1 на законних підставах знято з квартирного обліку. Також представник в/ч НОМЕР_1 суду пояснив, що в момент звільнення ОСОБА_1 з військової служби, не вирішувалося питання про зняття його з картирного обліку та постановку його на облік за його новим місцем перебування.

Заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що первинний позов задоволенню не підлягає, а зустрічний позов- підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 проходив військову службу з 1991 року , в тому числі з 23 березня 1999 року по 31 серпня 2005 року - в в/ч НОМЕР_1 (а.с.17).

Згідно наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України №183 від 18 червня 2005 року (а.с.19) та наказу командира в/ч НОМЕР_1 №185 від 29 серпня 2005 року (а.с.18) ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас після закінчення строку контракту.

На підставі ордеру №31 від 24 жовтня 2000 року ОСОБА_1 та його сім`ї надано право на зайняття житла- квартири АДРЕСА_1 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований у спірній квартирі з 25 жовтня 2000 року (а.с.13-14), а відповідач ОСОБА_2 - з 31 березня 2008 року (а.с.12). Відповідачі мають 2 дітей (а.с.15,16). Згідно довідок відповідачі та їх діти проживають у спірній квартирі (а.с.22, 23).

Згідно протоколу №10 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 08 червня 2011 року - було прийнято рішення про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку (а.с.78).

Відповідачі іншого житла у користуанні чи власності не мають (а.с. 71,72,87).

З 26 липня 2014 року відповідач ОСОБА_1 перебував на військовій службі в в/ч НОМЕР_2 , яка входить до складу сил, що залучаються та беруть участь в АТО на території Луганської та Донецької областей (а.с.93,122,129,136).

ОСОБА_1 на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України на підставі контракту, заключеного на 5 років з 23 травня 2015 року по 23 травня 2020 року. За наказом №65 від 30 жовтня 2015 року його призначено на посаду начальника відділення забезпечення Олександрівського райвійськомату Кіровоградської області (а.с.136).

Відповідачі по первинному позову з 2008 року по 2014 рік не проживали в спірній квартирі (а.с.76, 103). На даний час, як вказують учасники процесу, вони проживають в спірній квартирі.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 118 ЖК службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Позивач по первинному позову просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування службовим житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що відповідач ОСОБА_1 в 2005 році був звільнений з військової служби.

Однак в судовому засіданні було встановлено, що спірна квартира набула статусу службової за рішенням Лісівської селищної ради №35 від 08 травня 2009 року (а.с.187-188). Суду не було надано достатніх та достовірних доказів, того, що спірна квартира, на момент передачі її відповідачу ОСОБА_1 , також мала статус службової. З корінця ордеру №31 від 24 жовтня 2000 року також не вбачається, що спірна квартира була службовою (а.с.11). Таким чином суд вважає, що звільнення відповідача ОСОБА_1 з військової служби в 2005 році не може бути підставою для втрати ним права користування спірною квартирою, а отже первинний позов в частині визнання втрати відповідачами права користування спірною квартирою не підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст. 110 ЖК військовослужбовців, звільнених з дійсної військової служби у відставку або в запас, а також осіб, які проживають разом з ними, може бути виселено із займаних ними жилих приміщень у військових містечках з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення.
Згідно ч.1 ст. 125 ЖК без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено сім`ї військовослужбовців.

Згідно ч.2 п. 1.4. «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року №737 - військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 01 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року N 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.

Згідно ч.6 п.3.15 цієї ж Інструкції - військовослужбовець, особа, звільнена з військової служби, та члени їх сімей зобов`язані у двомісячний строк звільнити займане ними службове жиле приміщення в разі одержання жилого приміщення для постійного проживання.

Згідно ч.1 п.3.16 цієї ж Інструкції особа, звільнена з військової служби, яка має вислугу менше ніж 10 років, підлягає виселенню зі службового жилого приміщення з усіма членами сім`ї, які з нею проживають, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 має вислугу років, яка складає 14 років (а.с.17), ним на даний час не одержано іншого житлового приміщення для постійного проживання , тому первинний позов в частині виселення відповідачів з квартири здоволенню не підлягає.
В судовому засіданні було встановлено, що 08 червня 2011 року житлова комісія в/ч НОМЕР_1 прийняла рішення, згідно якого позивача по зустрічному позову ОСОБА_1 знято з квартирного обліку (а.с.20). При прийнятті даного рішення комісія керувалася вимогами п.3.10 «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень», затвердженої наказом Міністерства оборони України №577 від 30 жовтня 2006 року.

Однак, згідно частини першої вказаного пунту, військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Судом не встановлено, що ОСОБА_1 на час прийняття оспорюваного рішення одержав житло з державного житлового фонду, а отже він правомірно знаходився на обліку у військовій частині НОМЕР_1 . Крім того позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 з 2000 року зареєстрованний в м Кіровоград-25 і по даний час місце його реєстрації не змінювалося.

Крім того за 6 місяців до звільнення ОСОБА_1 зі служби не вирішувалося питання про зарахування його до черги на отримання житла у військовому комісаріаті. Лише на підставі повідомлення квартирно-експлуатаційного органу про зарахування військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті, останнього знімають з обліку за останнім місцем служби, що передбачено ч.2 п.3.10 «Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень».

Вищевказана Інструкція набула чинності 30 жовтня 2006 року, тобто вже після того як ОСОБА_1 було звільнено з військової служби.

Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином у комісії не було підстав для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку з підстав, вказаних у протоколі №10.

На момент взяття ОСОБА_1 на квартирний облік та на момент його звільнення з військової служби діяв наказ Міністерства оборони України №20 від 03 лютого 1995 року, яким було затверджено Положення «Про порядок забезпечення житловою площею в Збройних Силах України». Згідно п. 13 даного Положення військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік. В судовому засіданні не встановлено, що випадки , вказані в п.13, стосуються ОСОБА_1 .

Згідно п.37 Положення - військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Згідно п.2.16. «Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністерства оборони України 30 листопада 2011 року №737 - військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення і вислуга років, згідно ч.2 п. 1.4. Інструкції, при цьому не враховується.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1 незаконно було виключено житловою комісією військової частини НОМЕР_1 з квартироного обліку 08 червня 2011 року, а тому суд вважає за необхідним скасувати рішення вищевказаної комісії та поновити його на квартирному обліку.

Керуючись ст. 214 , ст. 215 ЦПК України, суд-,

в и р і ш и в :
Відмовити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Кіровограда в задоволенні позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог військової частини НОМЕР_1 та Органу опіки та піклування Олександрівської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та їх виселення.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Кіровограда частково: скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 червня 2011 року , протокол №10 про виключення ОСОБА_1 з квартирного обліку та зобов`язати в/ч НОМЕР_1 поновити його на квартирному обліку у позачергову чергу для надання постійного житла.

На рішення суду може бути подана через Олександрівський районний суд в апеляційний суд Кіровоградської області апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя : (підпис)
З оригіналом згідно:

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області О.Ф.КОМЛАЧ