Справа № 583/3953/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

третя особа: Державна архітектурно-будівельна інспекція України

про визначення порядку користування земельною ділянкою, поділ у натурі нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2015 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до відповідача про визначення порядку користування земельною ділянкою, поділ у натурі нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності, в подальшому збільшуючи свої позовні вимоги, в якому просять суд:

визнати право спільної часткової власності на приміщення 1-6 в самочинній прибудові «а1» до житлового будинку за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області за ОСОБА_1 в частині 23/100, ОСОБА_2 в частині 23/100 та ОСОБА_3 в частині 54/100;

визнати право особистої власності за ОСОБА_2 на приміщення 1-1, 1-2 в самочинній прибудові «а1» домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області;

визнати право спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на обєднану частку, що становить 46/100 домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області та виділити в натурі 46/100 частини домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області спільної сумісної власності співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вигляді майна: житлової кімнати 1-4 площею 8,6 кв.м., кухні 1-3 площею 9,1 кв.м.. коридор 1-1 площею 4,6 кв.м., 1-2 ванну площею 4,0 кв.м. та 2/3 частини кімнати 1-6 в самочинній прибудові «а1», сарай «В», погріб «в»;

залишити в особистій власності ОСОБА_3 з виділенням в натурі в рахунок 54/100 частини домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області майно у вигляді житлової кімнати 1-5 площею 21,0 кв.м. та 1/3 частини кімнати 1-6 площею 9,8 кв.м. в самочинній прибудові «а1», навіс «Д», літня кухня «Б», сарай «Г»;

припинити право спільної часткової власності на домоволодіння за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3;

залишити двір в загальному користуванні;

визначити порядок користування земельною ділянкою, яка використовується для огородництва за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області.

Свої вимоги мотивують тим, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить по 23/100 частини житлового будинку за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області та земельна ділянка площею по 0,0140 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області. Інші 54/100 частини житлового будинку та земельна ділянка площею 0,0329 га за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області згідно договору дарування від 30.10.2001 р. належать відповідачу ОСОБА_3 Відповідач одноосібно користується даним будинковолодіння та не бажає вирішити питання мирним шляхом, тому вони вимушені звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно ухвали Охтирського міськнарсуду від 20.09.1977 р. позивачу ОСОБА_2 було виділено в натурі у власність 23/100 частини домоволодіння із реальним розподілом за першим варіантом висновку бюро технічної інвентаризації, згідно якого ОСОБА_2 було виділено приміщення 1-2 та сіни «а». Відповідач ОСОБА_3 самовільно здійснив знесення приміщення сіни «а», які були виділені судом ОСОБА_2 в особисту власність, і на цьому місці без згоди інших співвласників збудував нову прибудову «а1» до житлового будинку. Так як сіни «а» були знесені, а на їх місці була збудована нова прибудова «а1», то у них (ОСОБА_1 та ОСОБА_2Я.) виникло право власності на нову прибудову «а1». Тому просять визнати за ними право спільної часткової власності на самочинну прибудову «а1» до житлового будинку по вул. Лугова (колишня вул. Калініна), 22 м. Охтирка та здійснити виділ у натурі їх обєднаної частки домоволодіння, яка становить 46/100, з урахуванням прибудови «а1».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що прибудова а1 та ганок а2 до житлового будинку по вул. Лугова (колишня вул. Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області були побудовані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за свій рахунок та є їхньою особистою власністю. Крім того, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2013 р. по справі № 583/1386/13-ц Пр. 2/583/617/13, залишеним в силі у відповідній частині рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 17.02.2014 р., було встановлено неможливість поділу житлового будинку по вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області без урахування самочинно побудованої прибудови а1 зі складовими у вигляді столової 1-6 площею 9,8 кв.м., ванної кімнати 1-2 площею 4 кв.м., коридору 1-1 площею 4,6 кв.м. та неможливість поділу земельної ділянки за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи - Державної архітектурно-будівельної інспекції України в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить справу розглянути у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що домоволодіння по вул. Лугова (колишня вул. Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 - 54/10 частини домоволодіння відповідно до договору дарування від 30.10.2001 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_7 - по 23/100 частини домоволодіння відповідно до ухвали Охтирського міськнародного суду від 20.09.1977 р., що підтверджується копією ухвали Охтирського міськнарсуду Сумської області від 20.09.1977 р., копією договору дарування від 30.10.2001 р., укладеного між ОСОБА_3Г та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу ОСОБА_8 реєстр № 5202.

В спірному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується довідкою квартального уповноваженого від 24.02.2016 р. № 843.

Встановлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 194215 від 31.07.2007 р. належить земельна ділянка площею 0,0329 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 184798 від 20.11.2009 р. належить земельна ділянка площею 0,0140 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд га за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області, ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 184766 від 20.11.2009 р. належить земельна ділянка площею 0,0140 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд га за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області.

Судом встановлено, що на момент укладення договору дарування від 13.10.2001 р. домоволодіння по вул. Калініна, 22 м. Охтирка складалося з одного деревяного житлового будинку житловою площею 29,6 кв.м., зазначеного під літерою Аа та побутових споруд: літня кухня Б, сарай В, погріб в, сарай Г, ворота № 1, що підтверджується копією договору дарування від 13.10.2001 р.

З технічного паспорту на будинок № 22 по вул. Калініна м. Охтирка, складеного 05 квітня 2013 року, та інвентарної справи на домоволодіння по вул. Калініна, 22 м. Охтирка вбачається, що 23 липня 2008 року виявлені поточні зміни: замість прибудови «а» розміром 1, 8 м. х 4, 25 м. до житлового будинку зведено прибудову «а1» розміром 2,75 м. х 8,05 м. В межах даної прибудови влаштовані столова 1-6 площею 9,8 кв. м., ванна кімната 1-2 площею 4 кв.м., коридор 1-1 площею 4,6 кв.м.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2013 р. по справі № 583/1386/13-ц Пр. 2/583/617/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про визнання права власності, реальний поділ будинковолодіння між співвласниками, визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою, зобовязання співвласників надати погодження на прийняття в експлуатацію збудованих обктів та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про знесення самочинного будівництва, залишеним в силі у відповідній частині рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 17.02.2014 р., встановлено, що прибудова літ. «а1» до житлового будинку по вул. Калініна, 22 м. Охтирка була самочинно збудована ОСОБА_3.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Сумській області від 24 листопада 2008 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво.

Згідно з висновками відділення з питань наглядово профілактичної діяльності Охтирського районного відділу м.Охтирка Управління з питань наглядово профілактичної діяльності ГУ МНС України в Сумській області від 28.10.2008р., Охтирської районної санітарно епідеміологічної станції від 28.10.2008 р., прибудова до житлового будинку розміром 2.75м. на 8.05м., по вул. Калініна, 22, м. Охтирка не суперечить вимогам нормативних актів з питань пожежної безпеки та санітарних норм.

Висновком КП «Охтирське міське архітектурно - планувальне бюро» у 2008 році наданий позитивний ескізний проект на прибудову «а1».

З висновку № 71 комісійної судової будівельно-технічної експерти від 31.10.2013 року, яка була проведена по цивільній справі № 583/1386/13-ц Пр. № 2/583/617/13, вбачається, що збудована ОСОБА_3 прибудова а1 відповідає вимогам державних будівельних, санітарних норм та норм пожежної безпеки, що стосується об'ємно - планувальних рішень та розміщення будівель.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 17.02.2014 р. по справі № 583/1386/13-ц Пр. 2/583/617/13 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про визнання права власності, реальний поділ будинковолодіння між співвласниками, визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою, зобовязання співвласників надати погодження на прийняття в експлуатацію збудованих обєктів та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області про знесення самочинного будівництва, що набрало законної сили, - апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2013 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Сумській області про знесення самочинного будівництва. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у Сумській області про знесення самочинного будівництва - прибудови а1 до житлового будинку по вул.. Калініна, 22, в м. Охтирка Сумської області у вигляді житлової кімнати 1-6 площею 9.8 кв.м, ванної кімнати 1-2 площею 4.0 кв.м, коридору 1-1 площею 4.6 кв.м. .

У вказаному рішенні суду зазначено, що доводи в апеляційній скарзі про те, що по справі не було встановлено порушення прав інших співвласників будинковолодіння, а тому у суду не було підстав для задоволення позовних вимог зустрічного позову, є такими, що спростовують висновки суду першої інстанції.

Судом встановлено, що на даний час прибудова «а1» до житлового будинку по вул.. Калініна, 22 м. Охтирка закінчена будівництвом, ОСОБА_3 була подана декларація про готовність даного обєкту до експлуатації, яка зареєстрована 12.09.2014 року за № СМ 02 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Сумській області.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.01.2017 р. 17.01.2017 року зареєстровано право спільної часткової власності на житловий будинок загальною площею 57,1 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. по вул. Лугова (колишня Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області, в тому числі зі складовими у виді прибудови а1, ганку а2.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що прибудова літ. «а1» до житлового будинку по вул. Лугова (колишня вул. Калініна), 22 м. Охтирка була збудована ОСОБА_3, дана прибудова збудована на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, без істотних порушень будівельних норм і правил, а тому не порушує прав інших співвласників житлового будинку: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст. 357 ЦК України така прибудова є власністю співвласника, який її зробив - ОСОБА_3, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права спільної часткової власності на приміщення 1-6 в самочинній прибудові «а1» до житлового будинку за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області за ОСОБА_1 в частині 23/100, ОСОБА_2 в частині 23/100 та ОСОБА_3 в частині 54/100, та про визнання права особистої власності за ОСОБА_2 на приміщення 1-1, 1-2 в самочинній прибудові «а1» домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Статтею 364ЦК України передбачено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Виходячи зі змісту цих норм, поділ (виділ частки) є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 936 від 19.12.2016 р. - виходячи з нормативних вимог розділ житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою вул. Лугова (Калініна), буд. № 22 м. Охтирка Сумської області, в натурі можливий та експертом запропоновано один варіант розділу зазначеного вище житлового будинку в натурі, при якому першому співвласнику виділяються наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: кухня «1-3» площею 9,1 м2, житлова кімната «1-4» площею 8,6 м2; приміщення прибудови літ. «а1»: коридор «1-1» площею 4,6 м2, ванна «1-2» площею 4,0 м2; сходи літ. «а2»; господарські споруди: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Г», навіс літ. «Д», частина огорожі № 1-2, що складає 47/100 ідеальних доль. Другому співвласнику виділяються наступні приміщення і надвірні будівлі домоволодіння: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: житлова кімната «1-5» площею 21,0 м2: приміщення прибудови літ. «а1»: столова «1-6» площею 9,8 м2; господарські споруди: сарай літ. «В», погріб літ. «в», частина огорожі № 1-2, що складає 53/100 ідеальних доль.

Даний варіант розподілу включає в себе поділ між співвласниками прибудови «а1», яка є власністю ОСОБА_3

Так як прибудова «а1» до житлового будинку по вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка є власністю ОСОБА_3, а варіант розподілу, запропонований висновком судової будівельно-технічної експертизи № 936 від 19.12.2016 р., включає в себе поділ між співвласниками прибудови «а1», то суд не може взяти до уваги даний висновок експертизи.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам розяснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до п.п. 2.22., 2.24., 2.25. ДБН В. 2.2-15-2005 «Будинки і споруди. Житлові будинки» - у квартирах повинні бути передбачені такі приміщення: житлові кімнати і підсобні приміщення кухня, передпокій, санвузли, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі, літні приміщення тощо. Мінімальна площа однокімнатної квартири паовина бути не менш 22,0 кв.м (у випадку, якщо житловий будинок, що підлягає розділу, не має санвузла). Площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не меншою 15 кв.м., в інших квартирах не менше 17 кв.м. Мінімальна площа кухні в однокімнатній квартирі 7 кв.м., у двох- та більше кімнатних 8 кв.м. Жилові кімнати в одно-, двох- та трьохкімнатних квартирах не можуть бути прохідними.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачі не надали суду доказів про можливість виділу їм в натурі 46/100 частини домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області без врахування прибудови «а1», яка є власністю ОСОБА_3

Навпаки, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.12.2013 р. по справі № 583/1386/13-ц Пр. 2/583/617/13, залишеним в силі у відповідній частині рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 17.02.2014 р. на підставі висновку комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 71 від 31.10.2013 року було встановлено неможливість поділу житлового будинку з урахуванням належності ОСОБА_3 54/100 частин будинковолодіння, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 по 23/100 частин кожному, без урахування самочинно побудованої прибудови а1 зі складовими у вигляді столової 1-6 площею 9,8 кв.м., ванної кімнати 1-2 площею 4 кв.м., коридору 1-1 площею 4,6 кв.м., навісу Д, а також не вдалося за можливе запропонувати варіанти реального виділу в натурі частки ОСОБА_3 в розмірі 54/100 частини будинковолодіння, та неможливість поділу земельної ділянки за вказаною адресою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на обєднану частку, що становить 46/100 домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області та виділення в натурі 46/100 частини домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області спільної сумісної власності співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вигляді майна: житлової кімнати 1-4 площею 8,6 кв.м., кухні 1-3 площею 9,1 кв.м.. коридор 1-1 площею 4,6 кв.м., 1-2 ванну площею 4,0 кв.м. та 2/3 частини кімнати 1-6 в самочинній прибудові «а1», сарай «В», погріб «в», та про залишення в особистій власності ОСОБА_3 з виділенням в натурі в рахунок 54/100 частини домоволодіння за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області майно у вигляді житлової кімнати 1-5 площею 21,0 кв.м. та 1/3 частини кімнати 1-6 площею 9,8 кв.м. в самочинній прибудові «а1», навіс «Д», літня кухня «Б», сарай «Г»; про припинення права спільної часткової власності на домоволодіння за адресою вул. Калініна, 22 м. Охтирка Сумської області між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; про залишення двору в загальному користуванні; про визначення порядку користування земельною ділянкою, яка використовується для огородництва за адресою вул. Лугова (Калініна), 22 м. Охтирка Сумської області, - не підлягають задоволенню.

В силу вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Згідно із Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» витратина правову допомогу компенсуються за участь особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Витрати, пов'язані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено рішення, компенсуються іншою стороною у сумі, що не перевищує 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи.

Як вбачається з матеріалів справи 08 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_5, як суб'єктом господарської діяльності з надання послуг у сфері права - юридична консультація «Правова допомога», був укладений договір про надання правової допомоги (Т. 1 а.с.49-51). Відповідно до умов зазначеного договору, зокрема п. 22, вбачається що сторони дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і межах даного договору в сумі 2500 грн. одноразового внеску. Оплата зазначеної суми підтверджується складеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідним актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та квитанцією (Т. 1 а.с.52-54). Також між ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_5, як суб'єктом господарської діяльності з надання послуг у сфері права - юридична консультація «Правова допомога», був укладений додатковий договір про надання правової допомоги (Т. 2 а.с.151-153). Відповідно до умов зазначеного договору, зокрема п. 23, вбачається що сторони дійшли згоди про внесення оплати за правове супроводження по суті і межах даного договору доплатити в сумі 1500 грн. одноразового внеску. Оплата зазначеної суми підтверджується складеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідним актом виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та квитанцією (Т. 2 а.с.154-157).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 складались письмові клопотання, надавались консультації, ОСОБА_5 приймав участь у судових засіданнях 22.02.2016 р. з 16.10 год. по 16.21 год.; 28.03.2016 р. з 14.28 год. по 14.42 год.; 19.04.2016 р. з 14.19 год. по 14.52 год.; 10.05.2016 р. з 14.30 год. по 15.20 год.; 22.08.2016 р. з 13.45 год. по 14.28 год.; 08.09.2016 р. з 08.49 год. по 09.45 год.; 20.09.2016 р. з 15.10 год. по 15.14 год.; 26.10.2016 р. з 09.00 год. по 09.46 год.; 02.11.2016 р. з 16.04 год. по 16.13 год.; 17.02.2017 р. з 13.55 год. по 14.12 год.; 06.03.2017 р. з 15.07 год. по 15.22 год.; 22.03.2017 р. з 13.22 год. по 14.06 год.

Враховуючи складність справи, тривалість судових засідань, в яких надавав правову допомогу ОСОБА_3 ОСОБА_5, кількість часу, який необхідно для підготовки клопотань, надання консультацій, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. є обґрунтованим.

Крім того, ОСОБА_3 було оплачено витрати, пов'язані із залученням до участі в судовому засіданні судового експерта ОСОБА_9, в сумі 480 грн.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 4480,00 грн. (4000,00 грн. + 480,00 грн.), тобто по 2240,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.. ст.. 319, 321, 355, 356, 357, 358, 363, 364 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок",ст. ст. 10, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою, поділ у натурі нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності - залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові втрати в сумі по 2240,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.Б. Плотникова