Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2017 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту від 07 лютого 2008 року № 0, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 50 тис. доларів США, шляхом зарахування кредитних коштів на її поточний рахунок, а ОСОБА_4 зобов'язалася повертати кредит та сплачувати проценти, шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 560 доларів США сьомого числа кожного місяця, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 07 лютого 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту. За користування кредитним коштами ОСОБА_4 зобов'язалася сплатити проценти у розмірі 12,4 % річних. За користуванням кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі, збільшеному вдвічі. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки; проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику за період з моменту фактичного надання коштів до повернення ОСОБА_4 коштів у власність банку та сплачуються у порядку, встановленому договором. У випадку порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань,ОСОБА_4 сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника за кредитним договором укладено із ОСОБА_5 договір поруки від 07 лютого 2008 року № 178010, відповідно до якої поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі:за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Причини невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобов'язань за договором поруки.

ПАТ «УкрСиббанк» зазначало, що всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_4 протягом тривалого часу не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом та процентами, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Банк направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, однак відповідачі порушення договору не усунули.

Станом на 18 квітня 2016 року заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2008 року № 0 становить: за кредитом та процентами -50 089,96 доларів США, за пенею - 39 213,47 грн, з яких: 44 080,85 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість - 1 445,99 доларів США з 07 травня 2015 року до 18 квітня 2016 року; 6 009,11 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 5 540,09 доларів США з 07 квітня 2015 року до 06 квітня 2016 року; 7 473,87 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом з 09 травня 2015 року до 18 квітня 2016 року; 31 739,6 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами з 09 травня 2015 року до 18 квітня 2016 року. Станом на день подання позову зобов'язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються.

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на те, що кредитний договір від 07 лютого 2008 року № 0 на порушення вимог чинного законодавства укладено в іноземній валюті. Посилання на закон, який би дозволяв укладення такого договору в іноземній валюті, договір не містить.

Станом на 07 лютого 2008 року курс гривні до долару США складав 505 грн за 100 доларів США, відповідно 07 лютого 2008 року вона отримала від банку грошову суму, еквівалентну 252 500 грн. Вона сплатила на користь банку 399 619,92 грн, різниця між отриманими та сплаченими нею коштами складає 147 119,92 грн.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 07 лютого 2008 року № 0; стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» різницю між сплаченими та отриманими за договором грошовими коштами в розмірі 147 119,92 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2017 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 07 лютого 2008 року № 0 у розмірі 1 315 257,31 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року зазначене судове рішення змінено та скасовано в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в національній валюті. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в цій частині задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 50 089,96 доларів США та 39 213,47 грн пені за кредитним договором від 07 лютого 2008 року № 0.

У іншій частині рішення залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що всупереч умовам кредитного договору ОСОБА_4 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості за кредитом та процентами протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Банк направив відповідачам вимоги про необхідність усунення порушень договору, однак відповідачі порушення договору не усунули.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, суд зазначав, що, підписуючи договір про надання споживчого кредиту, остання була ознайомлена з його умовами та наслідками, погоджувалася з ними, зокрема, з умовами надання кредиту в іноземній валюті - доларах США, доказів на підтвердження факту вчинення банком щодо неї дій, які б призвели до порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи її інтересів суду не надала, протягом восьми років частково виконувала умови кредитного договору.

Проте, в частині визначення суми заборгованості в національній валюті апеляційний суд не погодився з висновком суду першої інстанції, оскільки встановивши, що банк має Генеральну ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями, суд першої інстанції безпідставно визначив існуючу заборгованість в національній валюті.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про скасовування рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в національній валюті та ухвалив в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в цій частині задовольнив. У іншій частині рішення залишив без змін.

При цьому апеляційний суд правильного застосував норми матеріального права: ст. ст. 192, 220, 526, 530, 533, 553, 554, 610, 611, 612, 631, 1054 ЦК України, ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», на підставі належним чином оцінених доказів,наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 21 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова