Справа №333/1397/17
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумова І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що на виконанні у Комунарському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1544, виданий 12.05.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частини щомісячно. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1. 22.11.2016 року, 01.12.2016 року державним виконавцем було зроблено виїзд за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2, в ході якого потрапити до помешкання для складання акту перевірки майна не вдалось. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1. Оскільки державний виконавець не може потрапити до приміщення боржника, що унеможливлює подальше проведення виконавчих дій у порядку і спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», тому він просить суд надати дозвіл на примусове входження до помешкання ОСОБА_2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.14 Цивільного процесуального кодексу України та статті 124 Конституції України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.10 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якому перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Статтею 376 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає зазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання, на виконанні Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-1544, виданий 12.05.2011 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 алімент у розмірі ? частини щомісячно. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Державним виконавцем не надано суду копії постанови про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом та не надано відомостей чи було надано боржнику строк до для добровільного виконання рішення суду.

Згідно акту, складеного 22.11.2016 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, останньою був здійснений вихід за вказаною в виконавчому документі адресою. На вимогу державного виконавця відчинити двері для перевірки майнового стану, невідома особа відмовилась. Відповідно до акту дані дії відбувались в присутності представника стягувача за довіреності ОСОБА_4, але в даному акті відсутній підпис даної особи. Не були залучені поняті особи.

Відповідно до акту, складеного 01.12.2016 року державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1, останньою був здійснений вихід за вказаною в виконавчому документі адресою. На вимогу державного виконавця відчинити двері для перевірки майнового стану, боржник відмовилась. Відповідно до акту дані дії відбувались в присутності представника стягувача за довіреності ОСОБА_4, але в даному акті відсутній підпис даної особи. Не були залучені поняті особи.

На підставі інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири, за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до інформації адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64 Основного Закону України). Статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Підставою для надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, відповідно до змісту вище зазначених норм закону, є наявність обставин, які свідчать про те, що боржник безпідставно чинить перешкоди для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення з квартири чи іншого житла, належного йому майна, що значно ускладнює чи робить неможливим виконання судового рішення (виконавчого документа).

Аналіз вказаних норм закону підтверджує, що перелік підстав для застосування ст.376 ЦПК України та здійснення примусового проникнення в житло є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, подання державного виконавця не містить підстав для застосування вказаної норми закону і здійснення примусового проникнення в житло.

Примусове проникнення до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Суд вбачає, що вчинені державним виконавцем дії у виконавчому провадженні не є достатніми та такими, що дають підстави для вирішення питання щодо примусового проникнення до житла.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підстав для задоволення подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_5, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, не вбачається.

Керуючись ст.30 Конституції України, ст.ст.14, 376 ЦПК України, ст.ст.11, 32, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до помешкання боржника ОСОБА_2 відмовити повністю.

Копію ухвали надіслати начальнику Комунарського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова