Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гришка О.Я.

при секретарі Федорині А.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 районної державної адміністрації, ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернулася 15 серпня 2017 року до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 районної державної адміністрації та ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання права на земельну ділянку.

У позовній заяві зазначено, що позивач ОСОБА_2 22.05.1997 року була прийнята на роботу ППП «Лазірки» Оржицького району Полтавської області та працювала на даному підприємстві до 13 грудня 2012 року, коли був звільнена за згодою сторін.

Позивач зазначає, що паювання землі КСП «Лазірки» було проведено згідно розпорядження голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації № 557 від 24 грудня 1996 року.

В даний час при спілкуванні з односельцями позивачу стало відомо, що згідно звітних загальних зборів уповноважених ППП «Лазірки» від 04 лютого 2000 року, вона була включена до списку членів ППП «Лазірки» на одержання майнового та земельного паю з земельного резервного фонду. З приводу отримання у власність земельну ділянку із резервного фонду ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_3 сільської ради, проте, їй було відмовлено, так як вільних земель немає. Позивач зверталася з відповідним листом до ОСОБА_4 райдержадміністрації, на який отримала відповідь, що до компетенції райдержадміністрації вирішення даних питань не відноситься та рекомендовано звернутися до суду.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_2 просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви) поновити пропущений строк як пропущений з поважних причин та визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 4,52 умовних кадастрових гектари на території ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області земельну частку (пай) у розмірах, встановлених на території ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради направив до суду заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_4 райдержадміністрації в судове засідання не зявився, направив до суду лист, в якому просить розглянути справу без його участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення, просив відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області, справу розглянути без їх участі. У запереченнях представник вказав, що до повноважень ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області не належить прийняття рішення про виділення земельної частки (паю).

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши покази свідка, дослідивши докази у справі, проаналізувавши їх і давши їм належну оцінку, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 згідно записів у трудовій книжці, 22.05.1997 року була прийнята у члени ППП «Лазірки» на роботу кухарем. Записи про виключення позивачки з членів підприємства у трудовій книжці відсутні. 04.02.2000 року ППП «Лазірки» реорганізовано у ПСП «Лазірки». 05.01.2007 року ПСП «Лазірки» реорганізовано шляхом приєднання до ППП «Лазірки». 03.07.2008 року поновлено реєстрацію ПСП «Лазірки», яке стало правонаступником ППП «Лазірки». 06.04.2011 року позивачку було переведено на посаду старшого кухаря. 16.12.2011 року позивачку було переведено на посаду кухаря. 13.12.2012 року вона була звільнена з роботи за угодою сторін (а.с. 5).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Лазірки» був виданий ОСОБА_3 сільською радою Оржицького району 8 лютого 1996 року. До нього додавався список громадян, які мають право на земельний пай (а.с. 74-75).

Розпорядженням голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року на території ОСОБА_3 сільської ради затверджено розмір паю у розмірі 4,52 умовних кадастрових гектарів, які передані у власність КСП «Лазірки» (а.с. 11).

Той факт, що позивач ОСОБА_2 не була включена до списків членів КСП «Лазірки», які додані до Державного акта на колективну власність на землю від 08.02.1996 року, не заперечувала жодна особа, яка бере участь у справі.

В архівному витязі із протоколу звітних загальних зборів уповноважених членів приватного-пайового підприємства «Лазірки» від 04 лютого 2000 року №1 вказано, що ОСОБА_2 включена за номером 14 до списку членів приватного-пайового підприємства «Лазірки» на одержання майнового та земельного паю з земель резервного фонду (а.с. 6).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона, займаючись підготовкою свого позову про визнання права на земельну частку (пай), виявила, що в додаткових списках членів Приватно-пайового підприємства «Лазірки» на одержання майнового та земельного паю з земель резервного фонду значиться і ОСОБА_2 Спілкуючись зі своєю колишньою однокласницею ОСОБА_2 в середині 2016 року свідок запитала, чи отримала та свою земельну ділянку, на яку вона мала права. Після того, як ОСОБА_2 повідомила свідкові, що їй невідомо, чи мала вона право на земельну частку (пай), свідок розповіла останній, що вона включена до додаткового списку членів Приватно-пайового підприємства «Лазірки» на одержання майнового та земельного паю з земель резервного фонду.

Згідно повідомлення ОСОБА_3 сільської ради № 419 від 28.07.2017 року станом на 01.01.2017 року землі запасу в межах населеного пункту відсутні, землі запасу за межами населеного пункту станом на 01.01.2017 року становлять 2,37 га. Цими землями розпоряджається ОСОБА_4 РДА (а.с. 7).

Листом від 17.07.2017 року ОСОБА_4 районна державна адміністрація повідомила позивача, що виділення останній земельних ділянок не відноситься до компетенції райдержадміністрації і позивачу було запропоновано вирішити це питання в судовому порядку (а.с. 8).

У листі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області від 03.07.2017 року повідомило позивача ОСОБА_2 щодо відведення у власність земельної частки (паю) на території ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області не відноситься до повноважень ОСОБА_5 управління (а.с. 9).

Згідно листа відділу в ОСОБА_4 районі ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області від 16.03.2017 року нормативні грошова оцінка земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради складає 165057,67 грн. (а.с. 10).

У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За положеннями ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами.

Згідно ч.1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд вважає, що позивачу потрібно поновити строк позовної давності, оскільки причини, на які він посилаються є поважними. Клопотань про застосування строку позовної давності, особи, які приймають участь в розгляді справи, суду не заявляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 (далі Указ), право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до п. 7 вказаного Указу Президента України, створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2, будучи членом КСП «Лазірки» не була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) при розпаюванні земель КСП «Лазірки» та не одержала відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), тому її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Про застосування строку позовної давності, особи, які приймають участь в розгляді справи суду не заявляли.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.п. 2, 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95, суд

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4 районної державної адміністрації, ОСОБА_5 управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити частково.

2. Поновити ОСОБА_2 пропущений для звернення до суду строк позовної давності.

3. Визнати за ОСОБА_2, право на земельну частку (пай), площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_3 сільської ради Оржицького району Полтавської області.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь в справі, але не були присутні у судовому засіданні під час розгляду справи, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення складене 24.11.2017 року.

Суддя