ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9429/17
провадження № 2/753/4960/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3%-річних за порушення грошового зобов'язання зп договором позики,
У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2013 року та ухвалено нове рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 79 900 грн., 3% річних від простроченої суми 963 грн.11 коп., судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 238 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн. На виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року, Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/986/13 від 21.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 84 101 грн. 11 коп. 17.04.2015 року за заявою позивача державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа. На сьогоднішній день рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року не виконано. Оскільки відповідач не виконує зобов'язання встановлене рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року позивач зазнав інфляційних збитків в сумі 171 734 грн. 46 коп., які просить суд стягнути разом з 3 % річних - 9 684 грн. 30 коп. з відповідача на свою користь.
В судовому засіданні позивач та його представник, позов просили задовольнити, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив.
Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання фізичними особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання або місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.(а.с.10)
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року скасовано рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21.05.2013 року та ухвалено нове рішення, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг в сумі 10 000 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 79 900 грн., 3% річних від простроченої суми 963 грн.11 коп., судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 238 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2 000 грн. (а.с.13-17)

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року, Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 753/986/13 від 21.08.2013 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 84 101 грн. 11 коп.

17.04.2015 року за заявою позивача державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання зазначеного виконавчого листа. (а.с.18)

Як вбачається з довідки Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 01.02.2017 року, на даний час ОСОБА_3, заборгованість на рахунок відділу не сплачував, стягувану не перераховував. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 17.07.2013 року на даний час не виконано. (а.с.26)

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, положень чинного законодавства, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що на користь останнього підлягає стягненню сума інфляційних втрат в розмірі 171 734 грн. 46 коп., та 3 % річних - 9 684 грн. 30 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачем суду не надано.

Суд дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи приходить до висновку, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу.

Відповідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір 1 814 грн. 19 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.209, ч.3 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 171 734 грн. 46 коп. інфляційних витрат за порушення грошового зобов'язання за договором позики від 21.08.2006 року, 9 684 грн. 30 коп. 3%-річних, 1814 грн. 19 коп. судового збору, 3000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 186 232 грн. 95 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його копії відповідачем.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :