Провадження № 2/761/2332/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Толкач О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти її з реєстраційного обліку в цій квартирі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є наймачем квартири АДРЕСА_1. Разом з позивачем у вказаній кімнаті зареєстрована і відповідач ОСОБА_2. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, проте 01.09.2009 року шлюб між ними було розірвано, у зв'язку з чим відповідач одразу після розірвання шлюбу перестала користуватися житлом за вищевказаною адресою, не користується ним вже протягом семи років.

Відповідач не проживає у вказаному жилому приміщенні понад сім років, її особистих речей в спірному жилому приміщенні немає, участі в оплаті комунальних послуг та квартплаті відповідач не приймає, у зв'язку з чим, позивач був змушений звернутися до суду з вказаною позовною заявою.

Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, згідно просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

13.05.2003 року Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація видала ОСОБА_1 Ордер на право зайняття службового приміщення № НОМЕР_1 (а. с. 6).

Згідно довідки № 1223 від 07.11.2016 року виданої Будинкоуправлінням № 12 Київського квартирно - експлуатаційного управління, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та є власником особового рахунку. Крім позивача у вказаному жилому приміщенні зареєстрована відповідач - ОСОБА_2 (а. с. 7).

01.09.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 505 (а.с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у АДРЕСА_1 протягом тривалого часу.

Вищезазначений факт підтверджується Актом від 09.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_2 не проживає за даною адресою з 07.08.2014 року (а. с. 14).

Згідно статті 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає доведеним відсутність відповідача - ОСОБА_2 в спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин, а тому позовні вимоги в частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги позивача щодо зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки позивач не звертався до реєстраційного органу із заявою про зняття відповідача з реєстрації, а тому його права реєстраційним органом не порушувались.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти діб з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя: