АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/748/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 січня 2017 року у справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ КБ Приватбанк звернувся до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до позивача та підписав заяву б/н від 16.07.2012 року, за якою отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з умовами.

У порушення умов відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав та станом на 30 вересня 2016 року має заборгованість 13674,63 грн., яка складається з наступного: 271,02 грн. - тіло кредиту; 9016,25 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом, 3260,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 627,36 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 13674,63 грн. і судові витрати у розмірі 1378 грн. судового збору.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 січня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "Приватбанк" посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 16.07.2012 року позивач отримав кредит в ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення в повному обсязі, відповідно до п. 2.1.1.12.4 Умов і правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПриватБанк», затверджених Наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці, що відповідає строку дії картки червень 2016 року.

Термін дії кредитного договору укладеного сторонами 16.07.2012 року відповідно до п. 5.12 Умов встановлений на 12 місяців та пролонговується.

Райониий суд зазначав, що оскільки договір укладений сторонами 16.07.2012 року з терміном дії один рік до 16.07.2013 року, як і термін дії банківської картки № 5211 5374 2288 0513, який закінчився 31.07.2013 року, і яка не перевипускалась і з новим терміном дії позивачем не отримувалася, при цьому за розрахунком позивача у справі заборгованість пов'язана з необхідністю здійснення позивачем періодичних щомісячних платежів, які він мав сплачувати на користь позивача, визначена останнім днем місяця заборгованості за попередній місяць, то відповідно момент виникнення у банку права на позов, враховуючи те, що останній платіж за даним кредитом позивачем здійснено 13 травня 2013 року, розпочався з 01 липня 2013 року (перший день після чергового місця, в якому мав бути здійснений черговий періодичний щомісячний платіж - червень місяць 2013 року), тоді як даний позов до суду було ініційовано 09 листопада 2016 року, тобто з пропуском 3-х річного строку позовної давності звернення до суду.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок спростовується наступним.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, колегія суддів зауважує, що за договором про надання банківських послуг (при отримання позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким встановлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту ( ст. 261 ЦК України) (правова позиція ВСУ від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14)

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів ( правова позиція у справі № 6 160 цс 14).

Так, представником ПАТ КБ « Приватбанк» в судове засідання апеляційної інстанції була надана виписка по картці ОСОБА_6 від 28.11. 2016 року на 11 арк. , із якої вбачається що останній платіж перед зверненням до суду здійснено 10.01.2014 року в сумі 40 грн.

Крім того, представником банку було надано витяг із програмного комплексу про строк дії карточки, із якого вбачається , що строк дії карточки зазначено червень 2016 року.

Цей же строк дії карточки зазначено і в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ( а. с. 8).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про пропущення позивачем строку позовної давності.

Відповідно до правової позиції , викладеної у справі N 6-2003цс15, зазначено, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин колегія суддів вважає необхідним відмовити в стягненні пені в сумі 3 260 грн. , а в решті позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи скасування рішення районного суду та вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, із ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню 1050 грн. 04 коп. судових витрат.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 12 січня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 10 414 грн. 63 коп. заборгованості за кредитом та 1050 грн. 04 коп. судові витрати

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів після його проголошення.

Головуючий :

Судді :