Справа № 132/2489/17
Провадження № 2/132/963/17
РІШЕННЯ

Іменем України

31.10.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про обчислення розміру заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про обчислення розміру заборгованості за аліментами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Вінниці від 11.06.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2012 року по досягнення дитиною повноліття.

За результатами винесеного рішення, Калинівським районним відділом державної виконавчої служби ГУ юстиції Вінницької області 08.08.2013 року відкрито виконавче провадження №39291684 з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Відповідач виконував зазначене рішення суду недобросовісно та сплачував аліменти нерегулярно, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Станом на 19.11.2014 рік за відповідачем рахувалась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 125 140, 00 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів.

Апеляційним судом Вінницької області 19.11.2014 р. винесено рішення відповідно до якого змінено розмір аліментів. Визначено, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 чистини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Державним виконавцем, відповідно до поданої відповідачем 04.12.2014 року заяви на підставі рішення суду, змінено розмір нарахування та стягнення аліментів.

За період з грудня 2014 року по січень 2017 року відповідач сплачував аліменти не в повному обсязі та нерегулярно.

Внаслідок неналежного виконання судового рішення та сплати аліментів, загальна заборгованість за виконавчим документом по стягненню з ОСОБА_2 аліментів лише зростала.

Станом на 01.01.2017 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становила 267 707, 58 грн.

Державним виконавцем було проведено виконавчі дії з погашення заборгованості (розшук відповідача, звернення до суду з поданням про тимчасову заборону виїзду за кордон). З такими діями відповідач не погодився та надав ряд чеків, виписок з власного банківського рахунку щодо перерахування грошових коштів на ім'я ОСОБА_1 та повідомив виконавчу службу, що надані чеки свідчать про перерахування на користь позивачки коштів в рахунок оплати аліментів.

Державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ковбасюк К.І. було враховано позицію відповідача, здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням поданих чеків, банківських виписок. За результатами проведеного перерахунку, державним виконавцем визначено станом на 01.02.2017 року заборгованість по сплаті аліментів у сумі 65031, 82 грн.

Із зазначеним розрахунком позивачка на погодилась та звернулась на адресу державної виконавчої служби з листом щодо перегляду розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

У відповідь, листом від 02.06.2017 р. вих.№652100-25/11 державною виконавчою службою повторно надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.06.2017 р. у сумі 65857,58 грн. та роз'яснено, що позивачка у разі незгоди з проведеним розрахунком, має право звернутись до суду з позовом про визначення суми заборгованості по сплаті аліментів. За вказаних обставин представник позивачки звернулась в суд з даним позовом.

Крім того, 31.10.2017 року від представника позивачки за довіреністю ОСОБА_5 надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 1910 грн. судових витрат.

В судове засідання представник позивачки на підставі довіреності - ОСОБА_5 не з'явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, хоча про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення про виклик відповідача, розміщене в газеті «Урядовий кур'єр» №186 (6055) від 04.10.2017 року.

Представник Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на підставі довіреності Ковбасюк К.І. просить розглянути справу за її відсутності.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні у Калинівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області перебуває виконавче провадження № 39291684 з примусового виконання виконавчого листа по справі №212/6894/2012, виданого 18.06.2012 Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя с. Червоний Степ на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 гривень, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

08.08.2013 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 19.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Скасовано рішення Вінницького міського суду Вінницької області від від 25 вересня 2014 року. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів задоволено. Змінено розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 212/6894/2012 від 11 червня 2012 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, і дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину окремо, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення кожною дитиною повноліття.

Припинено стягнення аліментів відповідно до рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 212/6894/2012 від 11 червня 2012 року.

Згідно довідки-розрахунку, виданої головним державним виконавцем К.І. Ковбасюк , згідно виконавчого листа №212/6894/2012 від 18 червня 2012 року, виданого Калинівським районним судом Вінницької області заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01.06.2017 року становить 65857,58 грн.

Так, в силу ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Пунктами 7.13, 7.13.1 Інструкції про організацію примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/57 визначено, що державний виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Згідно із пунктами 12, 16 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Заборгованість ОСОБА_2 по аліментах утворювалась внаслідок неналежного виконання судового рішення та сплати аліментів.

Державним виконавцем було проведено виконавчі дії з погашення заборгованостї (розшук відповідача, звернення до суду з поданням про тимчасову заборону виїзду за кордон). З такими діями відповідач не погодився та надав ряд чеків, виписок з власного банківського рахунку щодо перерахування грошових коштів на ім'я ОСОБА_1 та повідомив виконавчу службу, що надані чеки свідчать про перерахування на користь позивачки коштів в рахунок оплати аліментів.

Державним виконавцем Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ковбасюк К.І. було враховано позицію відповідача, здійснено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням поданих чеків, банківських виписок. За результатами проведеного перерахунку, державним виконавцем визначено заборгованість станом на 01.06.2017 року, яка становить 65857,58 грн.

Проте, суд не погоджується з даним розрахунком заборгованості по аліментах, зробленим державним виконавцем, з огляду на наступне.

Так, згідно договору про надання кредиту №0 від 18.09.2006 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, останній отримав кредит в іноземній валюті, що дорівнює 20000 доларів США.

Згідно договору поруки від 18.09.2006 року, укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, остання зобов'язалась перед Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором.

Як вбачається з роздруківки переказів на картку та роздруківок історії переказів, а також квитанцій грошових переказів та квитанціїй щодо погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.6-27), ОСОБА_1 отримувала від ОСОБА_2 грошові перекази та сплачувала заборгованість за кртедитним договором №0 згідно умов якого позичальником є ОСОБА_2

За таких обставин, суд вважає, що державний виконавець, враховуючи вищезазначені перекази ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 визначив розмір заборгованості по аліментах з порушенням вимог норм діючого законодавства.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що в жодному грошовому переказі відповідачем не зазначено його призначення, а саме: сплата заборгованості по аліментах.

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання ним обов'язків утримання дитини, вчасної і повної сплати аліментів, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Відтак, сума заборгованості по сплаті аліментів визначена у довідці-розрахунку станом на 01.06.2017 року, з врахуванням наданих відповідачем ОСОБА_2 неналежних банківських чеків, в сумі 65857,58 грн. розрахована невірно.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, враховуючи прийняте судом рішення та у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1910 грн., з яких 1280 грн. витрат по сплаті судового збору та 630 грн. витрат , пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195 СК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Визначити розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей в межах виконавчого провадження № 39291684 станом на 01.07.2017 року в сумі 154131,98 грн.

Зобов'язати державного виконавця Калинівського районного відділу ДВС ГТУЮ У Вінницькій області здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів в межах виконавчого провадження №39291684 про сплату ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дітей станом на 01.07.2017 року в сумі 154131,98 грн.

Стягути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1910 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: