Справа № 456/3453/16 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/1376/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Іванова О.О.,

з участю представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Тістика Р.Б., ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року у справі за заявою про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Приватного підприємства «Західний експертно-консалтинговий центр», суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування звітів,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду заяву задоволено. Зупинено передачу на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні провадженні № 43877342, яке належить на праві власності ОСОБА_4, а саме:

- будівлі та споруди: прохідна (літ. Б-1), загальна площа 14, 4 кв.м., склад (літ. Д-2), загальна площа 1002, 3 кв.м., вбиральня (літ. Є), ворота (літ. Є), ворота (№1), огорожа (2), замощення (І), розташовані на земельній ділянці, площею 1, 1060 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

- будівлі та споруди, а саме: гараж (літ. Г-1), загальна площа 371, 7 кв.м. розташовані на земельній ділянці площею 0, 4215 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

- земельної ділянки, площею 1,1060 га кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 1,3000 га кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1

- земельної ділянки, площею 0,4512 га кадастровий номер НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_1

Копію ухвали направлено для виконання у Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Ухвалу суду оскаржило ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

В апеляційній скарзі стверджує, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, судом неповно з'ясовано усі фактичні обставини справи. Зазначає, що оскаржувана ухвала унеможливила процедуру примусової реалізації заставного майна в межах виконавчого провадження, чим грубо порушено права ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» як стягувача на повернення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена без врахування вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Стверджує, що оскаржуваною ухвалою суду фактично зупинено виконання судового рішення Апеляційного суду Львівської області від 06.05.2014 року у справі № 1323/5992/2012 про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, оскільки заборонено відчужувати нерухоме майно, на яке звертається стягнення в межах виконавчого провадження. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Тістика Р.Б. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Приватного підприємства «Західний експертно-консалтинговий центр», суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 про визнання недійсними та скасування звітів про оцінку майна.

Також позивач просила вжити заходи забезпечення позову, посилаючись на те, що оцінка майна проведена із значними порушеннями, а невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до передачі на реалізацію вказаного майна, що зумовить необхідність подавати позов про визнання прилюдних торгів недійсними або взагалі зробить неможливим виконання рішення.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з наявності підстав для забезпечення позову та, що може бути утруднене чи неможливе виконання рішення суду в справі у разі задоволення позову.

Висновок суду щодо виду забезпечення позову відповідає положенням ст.ст.151-154 ЦПК України.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

А відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вид забезпечення позову, який просила вжити позивач - зупинити передачу на реалізацію арештованого майна у виконавчому провадженні № 43877342, яке належить їй на праві власності, відповідає змісту права, про захист якого вона звернулася до суду, та обраному нею способу захисту.

Посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала унеможливила процедуру примусової реалізації заставного майна в межах виконавчого провадження не заслуговують на увагу, оскільки позивач у даній справі оспорює звіти про вартість заставного майна та при можливому ухваленні рішення суду про задоволення позову, невжиття заходів забезпечення позову призведе до реалізації майна за оцінко, яка оскаржується, що стане наслідком неможливості витребування майна у покупця відповідно до ч.2 ст.388 ЦК України.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність ухвали вимогам закону спростовуються вищенаведеним, а відтак, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 листопада 2016 року у справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.