Провадження №2-р/523/5/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого судді Пепеляшкова О.С.,

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

встановив:

25 листопада 2014 року Суворовським районним судом м. Одеси позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 120 676,31 грн., три відсотки річних в сумі 7 240,58 грн., понесені судові витрати в сумі 1 279,16 грн., а всього стягнуто 129 196,05 грн.

Позивач звернувся до суду з заявою про розяснення рішення суду посилаючись на те, що рішення на його думку є йому не зрозумілим саме в частині періоду відшкодування, та не вказано чіткого періоду протягом якого потрібно провести виконання рішення суду.

Сторони про слухання справи повідомлялись не зявились, про причини не явки суд не повідомили, їх не явка не перешкоджає розгляду заяви, про розяснення рішення суду.

Відповідно до положення ст. 221 ч. 1 ЦПК України - рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Вивчивши матеріали справи суд встановив наступне.

Як убачається з розписки ОСОБА_2 взяв у позивача в борг гроші в сумі 10 300 дол.США та зобов'язався повернути цю суму до 01.03.2012р. суд дійшов до висновку про те, що у позивача згідно умов укладеного договору позики внаслідок невиконання обов'язку відповідачем повернути позичену грошову суму виникло відповідне право вимоги та позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача суми боргу в національній валюті відповідно до положень ст. 192 ЦК України за офіційним курсом НБУ на день подачі позову (1 171,6147 грн. за 100 дол.США) в сумі 120 676,31 грн. Три проценти річних від простроченої суми за два роки за офіційним курсом НБУ на день подачі позову (1 171,6147 грн. за 100 дол.США) складає 7 240,58 грн.

Рішенням суду стягнуто з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 120 676,31 грн., три відсотки річних в сумі 7 240,58 грн., понесені судові витрати в сумі 1 279,16 грн., а всього стягнути 129 196,05 грн.

Таким чином рішення є зрозумілим саме в частині періоду відшкодування, та не вказано чіткого періоду протягом якого потрібно провести виконання рішення суду

Вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про розяснення рішення суду, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Підстави для відстрочки виконання рішення суду передбачені ст. 373 ЦПК України, проте жодних обставин, що ускладнюють виконання рішення, заявником не зазначено, тому в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду задоволенню також не підлягає.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 103, 197, 209, 210, 219, 293, 373 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду та про відстрочку виконання рішення суду залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя