Номер провадження: 22-ц/785/7311/17
Номер справи місцевого суду: 520/4187/14-ц
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2017 року,-

встановила:

У квітні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що за придбання позивачем будинку, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 ним були передані відповідачу 250 000 дол. США, на підтвердження чого ОСОБА_3 була написана розписка .

Позивач посилався на те, що він зареєстрував право власності на спірний будинок , проте у подальшому за зверненням ОСОБА_3 реєстрація права власності на спірний будинок за позивачем була скасована.

Частина коштів була стягнута на його користь судовим рішенням , решта у розмірі 152 000 дол.США ОСОБА_3 в добровільному порядку відмовляється повернути.

Позивач остаточно просив, суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1793600 грн. 00 коп., що в еквіваленті складає 152000 доларів США.

Рішення прийнято за відсутності сторін.

Заочним рішенням Київський районного суду м. Одеси від 24 червня 2017 року позов задоволено (а.с. 46-50).

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Київський районного суду м. Одеси від 28 березня 2017 року відмолено в задоволенні зазначеної заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.91-93).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 вересня 2007 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третіх осіб які не заявляють самостійних вимог - Третя Одеська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Орзіх Вікторія Марковна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Безуля Оксана Миколаївна, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Селезньова Галина Миколаївна про визнання недійсним свідоцтва про спадщину за законом, договору дарування, договорів купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Визнано свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 23.10.2000р. у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2 та складається в цілому з кам'яної житлової будівлі загальна площа якої становить 35,0 кв.м та надвірних споруд «В» літня кухня, «Г» погріб, І теплиця, ІІ мостіння, ІІІ цистерна, № 1, 3,5,9 огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром 1767 кв.м, посвідчене державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_11, яке було видане на ім'я ОСОБА_4, зареєстроване у реєстрі 3193 - недійсним. Визнано договір дарування 1/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Орзіх В.М. 13.11.2002 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_12, який зареєстровано у реєстрі за № 5145 - недійсним. Визнано договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 18.07.2007р. укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 який зареєстровано у реєстрі за № 2286 - недійсним. Визнано договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 18.07.2007р. укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, який зареєстрований в реєстрі за № 2282 - недійсним. Визнано договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 24.07.2007р. укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який зареєстровано у реєстрі за № 2313 - недійсним. Визнано договір купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 24.07.2007р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, який зареєстровано у реєстрі за № 2317 - недійсним. Визнано договір про виділ частки зі спільного майна частин житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Селезньовою Г.М. 16.08.2007р., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, який зареєстровано у реєстрі за № 3063 - недійсним. Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. АДРЕСА_1 та складається в цілому з кам'яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 35,0 кв.м, та надвірних споруд «В» літня кухня «Г» погріб, І теплиця, ІІ мостіння, ІІІ цистерна, № 1,3,5,9 огорожа, розташованих на земельній ділянці розміром 1767 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні, у порядку спадкування за законом. Зобов'язано сторони проізвести дії щодо відновлення майнових прав у первісний стан, а саме: Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 14000 доларів США у еквіваленті національної валюти у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 18.07.2007р. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 12000 доларів США у еквіваленті національної валюти у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_1 посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Безуля О.М. 18.07.2007р. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 43898 грн. у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку розташованого за адресою м. Одеса, Люстдорфська дорога 179, посвідчений приватним нотаріусом Безуля О.М. 24.07.2007р. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 87796 грн. у зв'язку з розірванням договору купівлі-продажу 2/3 частини житлового будинку розташованого за адресою м. АДРЕСА_1, посвідченого приватним нотаріусом Безуля О.М. від 2407.2007 р. В іншій частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_3 компенсації за спричинення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму у розмірі 1730 грн. для відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

8 жовтня 2007 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі № 2-5806/07 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, затверджено мирову угоду від 5 жовтня 2007 року, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якої за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. АДРЕСА_1 та складається в цілому з кам'яної житлової будівлі, загальна житлова площа якої становить 35,0 кв.м та надвірних споруд «В» літня кухня, «Г» погріб, І теплиця, ІІ мостіння, ІІІ цистерна, №1,3,5,9 огорожа розташованих на земельній ділянці розміром 1767 кв.м, яка знаходиться у фактичному користуванні. ОСОБА_3 прийняла гроші у розмірі 40000 доларів США в еквіваленті національної валюти, в якості остаточного розрахунку за договором купівлі - продажу від 25.04.2000р., також остання зобов'язалася звільнити вказаний житловий будинок.

17 жовтня 2007 року за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 5 жовтня 2007 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП «ОМБТІ та РОН», номер витягу 16314379 від 17 жовтня 2007 року, реєстраційний номер 9972759, номер запису 8702 в книзі 183 доп-79.

В матеріалах справи є розписка від 28 лютого 2009 року відповідно до якої ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 в розрахунок закінчення розрахунку за продаж будинку по вул. Люстдорфської дорозі 179, в сумі 250000 доларів США.

В подальшому вказана ухвала суду скасована, та 15 квітня 2009 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_13 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності та позов третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_13 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним залишено без задоволення.

В січні 2011 року позивачу ОСОБА_2 стало відомо, що ОСОБА_3 скасувала його право власності на будинок АДРЕСА_1. Після цього, ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідачки з проханням повернути йому грошові кошти, однак відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем).

Згідно з ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. За правилом ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилався на те, що заборгованість відповідачки ОСОБА_3 на теперішній час становить 152000 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює 1793600 грн.

При розгляді справи судом першої інстанції , ОСОБА_3 визнала позов ОСОБА_2 , надала заяву про визнання позову (а.с. 37).

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини ,визнані сторонами та іншими особами ,які беруть участь у справі ,не підлягають доказуванню.

Суд першої інстанції з врахуванням того, що позивачка надала до суду заяву в якій визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо задоволення позову, а саме стягнення з неї заборгованості у розмірі 1793600 грн. або 152000 доларів США, вірно задовольнив позов ОСОБА_2

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що ОСОБА_3 не була належним чином сповіщена про час, місце розгляду справи , оскільки ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с.37).

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, доводів щодо неповного або невірного встановлення обставин справи , невірного застосування норм матеріального права, не навела.

Судом першої інстанції, вірно задоволено позов , а тому підстав для скасування рішення суду, колегія суддів , з підстав відсутності в матеріалах справи належного сповіщення відповідача про час і місце розгляду справи не вбачає.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду ОСОБА_3 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а заочне рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303,п.1 ч.1 ст. 307, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова