ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київська область

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А .,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Свій позов мотивує тим, що 29.04.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що з січня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає, хоча має постійне місце роботи, отримує постійний заробіток та має можливість надавати допомогу дитині. Оскільки, син потребує матеріальних витрат на належне харчування, одяг та інше, вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проте просив суд зменшити розмір аліментів.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.04.2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 109, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_3. (а.с.6).

Від даного шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_4, від 29.01.2008 року (а.с 7).

Обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків, при цьому цей обов'язок покладається як на матір дитини так і на батька.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в судовому порядку.

Згідно зі ст. 200 СК України аліменти за рішенням суду можуть бути присуджені у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено що, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає у зв'язку з чим порушуються інтереси дитини.

Приймаючи до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 24.02.2017 р., а тому враховуючи положення ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду - з 24.02.2017 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст.15, 30, 62, 88, 212, 215-218, 367, ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 200 СК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, щомісячно, починаючи з 24.02.2017 року.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ