Справа № 491/252/17
УХВАЛА

Іменем України

16 березня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.

при секретарі Соловйов К. В.,

розглянувши в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві подання Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Начальник Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань, посилаючись на те, що у відділі на виконанні перебуває заведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №491/659/15-ц про стягнення аліментів в сумі 2000 грн. на користь ОСОБА_2 та державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадженння, а у разі виїзду боржника за кордон, стане неможливим виконання виконавчих документів.

Сторони в судове засідання викликались на підставі ч.2 ст.377-1 ЦПК України, державний виконавець в судове засідання на розгляд справи не зявився, хоча сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_1 за кордон, державним виконавцем не вказано, громадянином якої держави є боржник. Також, у поданні відсутні документи, які б свідчили про здійснення відповідних виконавчих дій щодо сплати боржником суми заборгованості.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не надано достатніх доказів, які б встановлювали в чому саме полягає ухилення боржника від виконання рішень суду та чому саме цей вид обмеження повинен бути застосований до боржника та не надано доказів, громадянином якої держави є боржник: громадянином України або громадянином іноземної держави.

Таким чином, подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст..33 Конституції України, ст..377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п?яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. О. Желясков

Ухвала набирає законної сили ________________________201 ___ року.