Справа № 750/8487/17
Провадження № 2/750/2222/17
У Х В А Л А

14 листопада 2017 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі :

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

за участі позивача та його представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про стягнення моральної та матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

14.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10830 грн. 50 коп., спричинену нижченаведеними протиправними діями відповідача під час розгляду двох запитів позивача на інформацію від 09 та 16 грудня 2014р.: задоволенням відповідачем запиту позивача на інформацію від 09 грудня 2014 р. лише 08 січня 2015р. з невиправданою затримкою на 23 дні; безпідставною відмову відповідача 16 січня 2015р. у задоволенні запиту позивача на інформацію від 16 грудня 2014р.; несвоєчасним наданням відповідачем 16 січня 2015р. відповіді датованої 15 січня 2015 р. про відмову у задоволенні запиту на інформацію позивача від 16 грудня 2014 р. з невиправданою затримкою на 24 дні; не зазначенням у відповіді датованій 15 січня 2015р. про відмову в задоволенні запиту позивача на інформацію від 16 грудня 2014р. мотивованої підстави відмови; не зазначенням у відповіді датованій 15 січня 2015р. про відмову у задоволенні запиту позивача на інформацію від 16 грудня 2014р. порядку оскарження відмови; та зазначене відключення електроенергії понесені збитки, та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 43085 грн. 00 коп., спричинену внаслідок понесення витрат із за незаконних дій відповідача з 16 лютого 2015 року по 25 лютого 2015 року.

Через канцелярію суду позивач подав клопотання про відвід судді, оскільки рішення суду, яке суддя раніше приймала стосовно ОСОБА_2, скасували, тому суддя може бути упереджена.

Позивач та його представник клопотання підтримали.

Представник відповідача у запереченнях проти позову просив розглядати справу без його участі.

Заслухавши пояснення суд дійшов такого висновку.

Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), У контексті якої повинна формуватися національна судова практика.

Стаття 6 ЄКПЛ відноситься до сфери цивільного судочинства. При цьому ключовими її положеннями є право кожного при визначенні його цивільних прав та обов'язків на справедливий публічний розгляд справи протягом розумного строку незалежним та безстороннім судом, створеним на підставі закону. Виходячи з наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він в цілому визначив концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 ЄКПЛ, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб'єктивні та об'єктивні компоненти.

Так, у справі «П'єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами ЄСПЛ.

У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві!» повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

Крім наведених об'єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо ("П'єрсак проти Бельгії"); суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ("Прокол проти Люксембургу"); наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі ("Дактарас проти Литви"); участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення ("Макгоннелл проти Сполученого Королівства") тощо. Так, у справі "Деміколі проти Мальти" було визнано порушення об'єктивного критерію неупередженості суду, адже до складу Палати представників Мальти, яка розглядала справу заявника, входили два члени, що раніше піддавалися критиці у статті заявника, яка мала відношення до справи, а тому фактично мали особисту заінтересованість у справі.

Заслухавши пояснення суд не знаходить підстав передбачених ст. 20 ЦПК України про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 18, 20, 24, 209 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви про відвід судді відмовити.

Ухвала не оскаржується

Суддя Л.В. Карапута