Справа № 562/3400/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"14" листопада 2017 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1069 грн. 50 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони з 15 вересня 2013 року по 30 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, який перебуває на її утриманні. На даний час її матеріальне становище є скрутним, оскільки перебуває у декретній відпустці та доглядає дитину інваліда. Їх син має вроджену ваду розвитку мозку та потребує постійного медичного обстеження та реабілітації, а відповідач проживає окремо від сімї та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки неофіційно працює та отримує мінливий дохід.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та з аналогічних мотивів.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, не погодившись із запропонованим позивачем розміром аліментів, пояснюючи тим, що на даний час він є не працевлаштованим та немає постійних доходів, а за наявності коштів він надає дитині матеріальну допомогу.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 15 вересня 2013 року по 30 жовтня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом та рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідач не надає достатніх коштів на утримання свого сина, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку.

Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини.

Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, який відповідно до ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України).

Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік визначено, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 01 травня 2017 року становить 1426 грн.

Таким чином, з урахуванням вище викладеного при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину (ч.1 ст.141 СК України) та відсутності у розумінні ст.57-59 ЦПК України належних та допустимих доказів про можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, суд дійшов висновку, що розмір стягнення з відповідача аліментів на дитину слід визначити у розмірі 713 грн.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу ст.185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат і ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину позивач не заявляла, а відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

З огляду на викладене позов підлягає частковому задоволенню.

Позивачем позов до суду предявлений 21 вересня 2017 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати.

Ураховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.88 ЦПК України присуджує стягнення з відповідача судового збору в прибуток держави у розмірі 640 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 59, 60, 88, 213-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_5 Вікторівни задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_2 ОСОБА_4 Михайловича ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 713 (сімсот тринадцять) грн. коп. щомісячно, починаючи з 21 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

У решті вимог відмовити.

Рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 10 /десять/ днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: