У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

Справа № 183/1305/17

№ 2-н/183/152/17

21 березня 2017 року

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Городецький Д.І., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровсьгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природній газ, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2017 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 суми боргу за спожитий природній газ в розмірі 2210 грн. 29 коп. та судовий збір в розмірі 800 грн.

Однак, як вбачається з матеріалів заяви та доданих до неї документів ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить стягнути з ОСОБА_1, суму боргу за спожитий природній газ в розмірі 2210 грн. 29 коп., яка нарахована в тому числі з підстав самовільного відновлення ОСОБА_2 до системи газопостачання.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

З огляду на викладене, дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» виникла, в тому числі, не за оплату житлово-комунальних послуг, а в результаті спричинених збитків, зважаючи на самовільне підключення, з чого вбачається спір про право.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як роз'яснено у п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року №14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

З огляду на викладе, на виконання вимог ч.6 ст.100 ЦПК України, вважаю за необхідне відмовити ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» у прийнятті зави про видачу судового наказу та рекомендувати звернутися до суду з вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

Також, слід зазначити, що згідно ч.2 ст.101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 101, 210 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровсьгаз збут» у прийнятті заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за спожитий природній газ.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом пяти днів, починаючи з наступного за днем вручення її копії.

Суддя Д.І. Городецький