РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2017 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої: судді Пікули Н.В.

за участю секретаря: Процюк Н.Р.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що 23.07.1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 139, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу, серії 1-ЕГ № 279428.

Від спільного подружнього життя у них народилась троє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Одруження з відповідачем виявилось невдалим і спільне життя з ним не склалося. Причиною подання нею позовної заяви стало те, що відповідач постійно влаштовує сімейні скандали в тому числі і в присутності сторонніх людей і громадських місцях, що ображає її честь та гідність. Протягом останніх років подружнього життя він почав вдаватись до фізичного насильства про що також свідчать неодноразові виклики поліції. Від постійних суперечок та скандалів в неї погіршилось самопочуття. Окрім того, відповідач має позашлюбні стосунки, а тому вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам. Просить суд шлюб з відповідачем розірвати.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, суду пояснила, що відповідач неодноразово вчиняв насильницькі дії відносно неї та погрожував фізичною розправою. На даний час проводиться досудове слідство по факту нанесення їй тілесних ушкоджень. Також відповідач порушував подружню вірність, виявляв зневагу до неї. Просить не надавати термін для примирення оскільки вважає, що збереження шлюбу не можливе.

Відповідач в судовому засіданні визнав, що були випадки спричинення ним тілесних ушкоджень позивачу та подружньої зради. Однак вважає, що їхня сім'я може бути збережена.

Дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.07.1996 року Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 139. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Від спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьками яких являються сторони по справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст.. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушенні їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, позивач не бажає примирення у зв'язку з тим, що відповідач неодноразово застосовував до неї фізичне насильство, постійно ганьбить та ображає її, влаштовує скандали. Окрім того, відповідач перебуває в позашлюбних стосунках з іншою жінкою, проти чого останній не заперечив. Надання судом строку для примирення позивач не бажає.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обгрунованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, суд вважає, що збереження шлюбу на даний час є неможливим. При цьому суд не вбачає порушення прав та інтересів осіб.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 212-215 ЦПК України та на підставі ст. ст. 104 ч. 2, ч. 2 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 липня 1996 року Володимир-Волинським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 139 розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула