Справа № 498/811/16-ц
Провадження по справі № 2/498/8/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Ткачук О.Л.

при секретарі судових засідань - Козачінській Л.Г.

представника позивача - Лозицького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Велика Михайлівка Одеської області цивільну справу за позовом ТОВ "Моноліт" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третьої особи Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Великомихайлівській районній державній адміністрації Одеської області - ОСОБА_6 про визнання договору оренди недійсним та скасування запису про право оренди,-

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Моноліт" звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідачів державний реєстратор ЦНАП при Великомихайлівській районній державній адміністрації Одеської області ОСОБА_6 про визнання договору оренди недійсним та скасування запису про право оренди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 01 лютого 2009 року між ОСОБА_4, як власником земельної ділянки сільськогосподарського призначення та ТОВ «Моноліт» в особі директора ОСОБА_7 був укладений договір оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 площею 4,12 га, яка належить їй на праві приватної власності, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 10.09.2003 року і розташована на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Договір оренди від 01.02.2009 року був зареєстрований 15.07.2009 року в Великомихайлівському районному відділі Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при держкомземі України за № 94. 13 червня 2016 року ОСОБА_4 надала товариству відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких 04.04.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано договір оренди землі кадастровий номер НОМЕР_4 площею 4,12 га, яка належить позивачеві на праві приватної власності, відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 10 вересня 2003 року, б/н від 15.06.2015 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендодавцем ОСОБА_5, що призвело до подвійної реєстрації договорів оренди землі з однаковими кадастровими номерами. При укладані оспорюваного договору оренди земельної ділянки орендодавцем не було виконано умови раніше укладеного договору оренди землі щодо дотримання строків їх дії, підстав їх припинення, врахування наявності волевиявлення сторін. На данний час наявний факт відсутності спливу строку дії раніше укладеного сторонами договору оренди земельної ділянки, також вважає за встановлене, що на час укладання та державної реєстрації нового договору оренди з ОСОБА_5 земельні ділянки перебували та станом на цей час перебувають в користуванні ТОВ «Моноліт», яким добросовісно виконуються покладені за договором оренди обов'язки. Тому позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4 площею 4,12 га б/н від 15.06.2015 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем ОСОБА_5. А також скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію договору оренди землі кадастровий номер НОМЕР_6 площею 4,12 га б/н від 15.06.2015 року між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем ОСОБА_5, реєстраційний номер 14640060.

Представник позивача Лозицький О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, послався на те, що договір оренди земельної ділянки, укладені між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4 власником земельної ділянки є дійсним, строк його дії не сплинув, він не визнавався в судовому порядку недійсним, належним чином зареєстрований, тому відповідачка ОСОБА_4 неправомірно уклала 15.06.2015 року інший договір оренди з ОСОБА_5, цей договір має бути визнаний недійсним та скасована державна реєстрація права оренди. Також вказав, що до теперішнього часу договір виконувався належним чином, ОСОБА_4 отримувала орендну плату, що підтверджується відомостями на виплату в грошовій та натуральній формі.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала в повному обсязі, пояснила, що не пам'ятає чи підписувала договір оренди з ТОВ «Моноліт» у 2009 році. Останні три роки вона отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою. Чи отримувала орендну плату за землю перед цим вона не пам'ятає. Вона зверталась із письмовою заявою до ТОВ « Моноліт» про повернення їй її земельної ділянки. В 2015 році їй стало відомо, що відсутній запис в Книзі договорів оренди землі. Земельна ділянка знаходилась у користуванні ТОВ «Моноліт» з 1990 року.

Представник відповідачів ОСОБА_8 в судовому засіданні позов ТОВ « Моноліт» не визнала в повному обсязі, пояснила, що вважає договір 2009 року з ТОВ «Моноліт» неукладеним, оскільки він, на її думку, не пройшов державну реєстрацію, оскільки відсутній запис в Книзі договорів оренди. Послалась на відсутність у позивача прав на користування земельною ділянкою, тому зазначає, що оспорюваний позивачем договір не може порушувати прав позивача. Також вказала, що так як договір оренди 2009 року не зареєстрований, позивач не мав права обробляти земельну ділянку відповідача. Оспорюваний договір вважає цілком правомірним, укладеним відповідно до чинного законодавства, зареєстрований належним чином, тому не вбачає підстав для його скасування. Зазначала про відсутність у позивача права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ТОВ « Моноліт» не визнав в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог та пояснив, що до нього звернулась відповідачка ОСОБА_4 і сказала, що хоче з ним укласти договір оренди земельної ділянки, які належать їй. 15 червня 2015 року він уклав договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_4 на 20 років, ніякого законодавства він не порушував, так як попередній договір з ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4 не був належним чином зареєстрований. Також зазначив, що при реєстрації його договору будь- яких даних про наявність інших договорів на вказану земельну ділянку реєстратором отримано не було. Надавши пояснення, подав клопотання про подальший розгляд справи за його відсутності.

Третя особа державний реєстратор центру надання адміністративних послуг при Великомихайлівській районній державній адміністрації Одеської області -.ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що до нього звернулись відповідачі для реєстрації договорів оренди земельних ділянок від 15.05.2015 року. Під час державної реєстрації, керуючись ЗУ « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме згідно п.4 ст. 12 вищевказаного ЗУ ведення Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмного забезпечення, розробленого відповідно до державних стандартів, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами. Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому закономпорядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Під час державної реєстрації державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперчностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, ним було проведено та здійснено пошуки в базі даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, будь які відомості про реєстрацію даного договору оренди в базі даних були відсутні. Згідно вищезазначених даних було проведено державну реєстрацію іншого речового права, так як підстав для відмови в даній державній реєстрації не було. Також пояснив, що при перевірці правомірності оспорюваного договору ним перевірялись дані лише Державного реєстру прав на нерухоме майно, будь яких запитів до Держгеокадастру щодо реєстрації прав на земельні ділянки, які мали місце до 2013 року, ним не вчинялось.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України передали Книги реєстрації договорів оренди земельних ділянок до їх відділу. В Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок був відсутній запис щодо реєстрації спірного договору. Однак, інформація про реєстрацію договору оренди земельної ділянки підтверджується примірником договору оренди, який зберігається в архіві відділу держгеокадасту у Великомихайлівському районі Одеської області, на якому наявний реєстраційний номер, підпис посадової особи та печатка. Акту прийому передачі договорів не було.

Представник відповідача ОСОБА_8 двічи поспіль не з'явилась в судове засідання, про дати розгляду справи повідомлялась належним чином, про що у справі свідчать розписки про отримання судової повістки. Суд вважає, що представник відповідачів повторно не з'явилась в судове засідання без поважних причин, оскільки клопотання, про відкладення розгляду справи у зв'язку з поданням нею запиту до ДП ДЗК заявлялось нею вже 01.03.2017 року, так і підтверджуючих доказів надано не було. Приймаючи до уваги те, що відповідачі та представник особисто брали участь в судових засіданнях, надавали всі пояснення та докази, з метою дотримання судом розумних строків розгляду справи, недопущення зловживання своїми процесуальними правами з боку учасників провадження, з урахуванням думки представника ТОВ «Моноліт» про можливість закінчення розгляду справи за відсутності представника відповідачів, суд вирішив можливим закінчити розгляд справи за відсутності представника відповідачів ОСОБА_8

Вислухавши пояснення осіб які беруть у справі, дослідивши письмові матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд дійшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 4,12 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_4, розташованої на території Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області. Зазначене підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 виданим від 10.09.2003 року.

Так, згідно договору оренди землі від 01 лютого 2009 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Моноліт» укладено договір об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 4,12 га кадастровий номер НОМЕР_4, строк дії вищевказаного договору 20 років. Зазначений договір оренди містить всі необхідні умови, належним чином підписаний сторонами та зареєстрований Великомихайлівським районним відділом Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при держкомземі України № 94 від 15.07.2009 року в Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок, про що свідчить відповідний запис який скріплений печаткою та підписом посадової особи ОСОБА_10 на самому договорі. Його реєстрація також підтверджена інформацією відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області за № 1512-0.12-2278/2-16 від 04.08.2016 року.

Однак, згідно наданої інформації відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі Одеської області за № Є- 1432/0-1527/6-16 від 29.11.2016 року у відділі відсутні акти прийому- передачі від Великомихайлівського районного відділу Одеської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України договору оренди землі від 01 лютого 2009 року, який було заключено з ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4

Згідно відповіді Держгеокадастру від 04.08.2016 року № 191512-0.12-2278/2-16, 01 лютого 2009 року були укладені договори оренди землі між ТОВ «Моноліт» та фізичними особами, серед яких зокрема зазначена і ОСОБА_4

Також, згідно наявного в матеріалах справи акту передачі та прийому земельної ділянки від 01 лютого 2009 року відповідачка ОСОБА_4 як власник земельної ділянки передала, а орендар ТОВ «Моноліт» в особі директора ОСОБА_7 прийняв в платне користування земельну ділянку площею 4,12 га терміном 20 років починаючи з дати державної реєстрації договору оренди для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Разом з цим, 15 червня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 4,12 га кадастровий номер НОМЕР_4, строк дії вищевказаного договору 20 років.

Згідно Інформаційної довідки № 59776047 від 24.05.2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 16 яким являється земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_4, площею 4,12 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Реєстрація вищевказаного нерухомого майна та договору оренди б/н від 15.06.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснена 04.04.2016 року державним реєстратором Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_6 за номером 14640060.

Згідно з наданими ТОВ «Моноліт» копіями відомостей, ОСОБА_4 отримувала від ТОВ «Моноліт» в якості орендної плати грошові кошти та зерно.

Суд встановив, що між сторонами виник спір з приводу правомірності укладення 15.06.2015 року між відповідачами договору оренди земельної ділянки. Тобто, спірний договір було укладено відповідачем у 2015 році, тоді як предмет договору оренди - земельні ділянки знаходились у користуванні позивача - орендаря за нерозірваними договорами оренди, укладеними 01.02.2009 року, строк дії якого ще не скінчився. Відповідно до положень ст. ст. 141, 149 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у користуванні осіб, передаються у власність чи користування іншим особам лише після їх вилучення у встановленому законом порядку у попереднього користувача.

Як встановлено судом і підтверджується зібраними у справі письмовими доказами, у встановленому законом порядку земельні ділянки у попереднього орендаря - ТОВ «Моноліт» не вилучались, укладені ним у 2009 році договір оренди недійсним не визнавався. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення договору оренди. Згідно ст.27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Способами захисту прав власника або землекористувача на земельну ділянку є визнання прав, визнання угоди недійсною ( п. "а", п."в" ч.3 ст.152 ЗК України). Згідно ч.2 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Вирішуючи питання щодо наявності порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, суд бере до уваги роз'яснення п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно яким відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Підставами визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. А саме, невідповідність змісту правочину ЦК України, акту цивільного законодавства, моральним засадам суспільства; відсутність у сторони правочину необхідного обсягу цивільної дієздатності; відсутність вільного волевиявлення або його невідповідність його внутрішній волі; відсутність спрямованості правочину на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені; порушення прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх або непрацездатних дітей батьками (усиновлювачами) при вчиненні правочину.

Під час розгляду справи в суді окрім факту відсутності спливу строку дії раніше укладених сторонами договорів оренди земельної ділянки, також було встановлено, що на час укладення та державної реєстрації нових договорів оренди з ОСОБА_5 земельна ділянка перебувала та станом на цей час перебуває в користуванні ТОВ «МОНОЛІТ», яким виконуються покладені за договором оренди обов'язки, у тому числі виплачується орендна плата у грошовій і натуральній формі, що підтверджується відповідними відомостями, що спростовує пояснення представника ОСОБА_4 в частині не отримання нею орендної плати.

Суд не приймає також до уваги твердження представника ОСОБА_8 стосовно того, що договір оренди ТОВ « Моноліт» та ОСОБА_4 не є дійсним, так як він містить суттєві порушення, а саме: договір від 01.02.2009 року належним чином не зареєстрований в Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок. Однак доводи представника відповідачів, щодо відсутності запису у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по договору оренди від 01.02.2009 року являються безпідставними виходячи з наступного. У відповідності до вимог Постанови КМ України від 25 грудня 1998 р. N 2073, яка встановлювала Порядок державної реєстрації договорів оренди землі, чинної на момент укладання договору між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4, встановлювався наступний порядок державної реєстрації договорів оренди землі:

-для державної реєстрації договорів оренди юридична або фізична особа (заявник) подає особисто або надсилає поштою до відповідного державного органу земельних ресурсів перелік документів визначений п.5;

-у договорі оренди мають бути зазначені істотні умови відповідно до ст.14 Закону України "Про оренду землі". Відсутність у договорі оренди однієї з істотних умов, передбачених Законом України "Про оренду землі" є підставою для відмови у державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до законів України. (пп.8-9);

-усі подані заявником документи формуються в окрему реєстраційну справу (п.10);

-державний орган земельних ресурсів у 20-денний термін перевіряє подані документи на відповідність чинному законодавству та за результатами перевірки готує висновок про державну реєстрацію або обгрунтований висновок про відмову у такій реєстрації і передає реєстраційну справу відповідному виконавчому комітету сільської, селищної та міської ради, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям за місцем розташування земельної ділянки для засвідчення факту державної реєстрації або відмови у такій реєстрації (п.11);

-факт державної реєстрації засвідчується у 10-денний термін гербовою печаткою та підписом уповноваженої посадової особи (п.12);

- після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів(п.13);

-датою реєстрації договору оренди у Книзі записів є дата засвідчення факту державної реєстрації. (п.14).

Порядок здійснення реєстрації договору оренди на момент укладання договору регламентувався Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затверджено Наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах 04.05.99 № 43.

Таким чином ТОВ «Моноліт» були здійснені всі необхідні заходи щодо належної державної реєстрації договору оренди, про що зокрема свідчить реєстраційний номер, підпис та печатка на всіх примірниках договору оренди. В т.ч. на примірнику, який зберігається в архіві відділу Держгеокадастру у Великомихайлівському районі, що підтверджується відповідним листом.

В Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі фіксується вже факт державної реєстрації, тому суд вважає, що відсутність запису в Книзі свідчить лише про неналежне виконання посадовою особою своїх обов'язків, а не про відсутність державної реєстрації і не залежить від волевиявлення сторін цього договору. Тобто, фактом реєстрації договору оренди землі є саме поставлення відповідної позначки на договорі, скріпленої підписом компетентної особи та гербовою печаткою, тоді як запис у відповідній Книзі є формою фіксації реєстрації договору, необхідної для ведення контролю та обліку зареєстрованих договорів оренди.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в Постанові ВСУ від 18.12.2013 року у справі № 6-127цс13, в якій зазначено, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст.203 ЦК України, є важливим чинником, без якого укладення договору оренди земельної ділянки неможливе. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору.

На підставі вищезазначеного, суд вважає встановленим, що оспорюванними договорами оренди, від 15.06.2015 року між відповідачами, укладеними під час дії договору оренди від 01.02.2009 року між ТОВ «Моноліт» та ОСОБА_4 без розірвання договору оренди з ТОВ «Моноліт» і без вилучення у нього земельних ділянок, відповідачі порушили його право як землекористувача, тому суд дійшов висновку, що оспорюванні договори оренди укладені з порушеннями вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, а тому мають бути визнані недійсними з моменту укладення.

В частині позовних вимог ТОВ «Моноліт» про скасування рішення про державну реєстрацію спірних договорів необхідно відмовити, оскільки Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг при Великомихайлівській райдержадміністрації Одеської області бере участь у справі в якості третьої особи, позовних вимог до якого заявлено не було. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції закону на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту (у тому числі і судового) прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно. Відповідно до ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. У разі скасування на підставі рішення суду

рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Отже, зазначеним Законом передбачено скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно і, таке рішення приймається відповідним органом державної влади на підставі рішення суду.

За роз'ясненнями, що викладенні у п.п.8,10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відмова у державній реєстрації, ухилення від державної реєстрації, відмови від надання інформації про реєстрацію застосовується лише щодо дій (бездіяльності) органів, які здійснюють таку реєстрацію. Рішення суду про задоволення позову про недійсність правочину є підставою для скасування попередньої реєстрації.

Тому наявність судового рішення про визнання недійсними укладених між відповідачами договорів оренди землі від 15.06.2015 року є підставою для звернення позивача до відповідного органу про скасування речового права, зареєстрованого на підставі договорів оренди, що, відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для внесення запису про скасування державної реєстрації права. Тому вимоги позивача про скасування реєстрації речового права оренди ОСОБА_5 є необгрунтованими та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягать стягненню з відповідачів на користь ТОВ «Моноліт».

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю « Моноліт» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, з участю третьої особи Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Великомихайлівській районній державній адміністрації Одеської області - ОСОБА_6 про визнання договору оренди недійсним та скасування запису про право оренди - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі б/н від 15 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, предметом якого є земельна ділянка площею 4,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована на землях Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області- з моменту укладення.

В задоволенні позову в частині скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію договору оренди землі, кадастровий номер НОМЕР_4 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, реєстраційний номер 14640060 від 04.04.2016 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, (РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_5, (РНОКПП НОМЕР_3), на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт» по 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн судових витрат з кожного.

З повним текстом рішення сторони можуть ознайомитись 27 березня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л. Ткачук

Повний текст рішення виготовлено 27 березня 2017 року.

Суддя О.Л. Ткачук