Справа № 766/2312/17
09 листопада 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Тихоша Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що вона є власником житлового будинку № 122 по вул. Дровника в м. Херсоні. За даною адресою перебуває на реєстраційному обліку, зокрема, ОСОБА_2 член родини колишнього власника. Проте, у зазначеному будинку не проживає з 2006 року, його особисті речі відсутні. Перебування відповідача на реєстраційному обліку у зазначеному будинку порушує права позивача як власника. Просить суд визнати ОСОБА_2таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 122 по вул. Дровника у місті Херсоні.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала повноваження представнику.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав зазначених позові, надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України.
Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нот ареального округу 03.04.2007 року, є власником житлового будинку № 122 по вул. Дровника в м. Херсоні.
Право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно 05.04.2007 року.
Згідно довідки № 1302 від 08.11.2017 року про склад сімї або зареєстрований у житловому приміщенні осіб у будинку № 122 по вул. Дровника в м. Херсоні, зокрема, перебуває на зареєстрованому обліку ОСОБА_2 (член сімї колишнього власника), але за даною адресою не проживає з 2006 року, його особисті речі в будинку відсутні.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у житловому приміщені більше ніж один рік без поважних причин, між позивачем та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням у спірному будинку, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст.5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224-226, 294 ЦПК України, на підставі ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,таким, що втратив право користування житловим будинком № 122 по вул. Дровника у місті Херсоні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області позивачами шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду, а відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя В.В. Прохоренко