Справа №591/6331/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Клименко А. Я.
Номер провадження 22-ц/788/1747/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго» до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення вартості не облікованої електроенергії,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Сумиобленерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Сумиобленерго» суму боргу - 3503 грн. 11 коп. та 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року скасовано рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року та ухвалено нове рішення про відмову ПАТ «Сумиоблнерго» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, КП «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення вартості не облікованої електроенергії.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року рішення Апеляційного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року в частині позову ПАТ «Сумиобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення вартості не облікованої електроенергії скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року в частині позову ПАТ «Сумиобленерго» до КП «Сумижитло» Сумської міської ради про стягнення вартості не облікованої електроенергії скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

При цьому зазначають, що суд не дав належної оцінки акту № 002680 від 19 жовтня 2013 року про порушення Правил користування електроенергією для населення, який був складений представниками позивача ПАТ «Сумиобленерго» з грубим порушенням п. 53 ПКЕЕН, з порушенням Закону України «Про захист прав споживачів» та п. п. 4.5, 4.6, 4.7 Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією, затвердженої постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562.

Так в акті зазначено, що об'єктом споживача є багатоквартирний житловий будинок і не вказано, що лічильник електроенергії квартири № 99 встановлений не в квартирі відповідача, а на сходовій клітці житлового будинку де і було ніби - то виявлено самовільне підключення до електричних мереж.

Крім того, судом не надана оцінка тому, що представник позивача надає суду суперечливу і недостовірну інформацію, яка не може бути покладена в основу рішення по справі. Так, у додаткових поясненнях по справі 30 листопада 2015 року представник позивача вказував, що в період з 24 грудня 2008 року (планова заміна приладу обліку) до 19 жовтня 2013 року контрольний огляд приладу обліку не проводився, але у розрахунку платежу по акту № 2680 на суму 3503,11 грн. вказана дата попереднього обходу та контрольного огляду - 19 квітня 2013 року, тобто рівно 6 місяців з дня складення акту. Така інформація не знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_7, який проти скарги заперечував, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Сумиобленерго» укладено договір про користування електричною енергією № 1625099. У філії «Сумське МРВЕ» ПАТ «Сумиобленерго» відкрито особовий рахунок на споживача електроенергії ОСОБА_3 (т. І, а.с. 12).

19 жовтня 2013 року під час перевірки дотримання Правил користування електричною електроенергією для населення за адресою: АДРЕСА_1, в якій мешкає відповідач, представниками ПАТ «Сумиобленерго» було виявлене самовільне підключення до мережі електропостачання, шляхом улаштування відкритої відпайки від вводу, що призвело до використання не облікованої електроенергії та зафіксоване актом № 002680 від 19 жовтня 2013 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, а відпайка ними демонтована. Вказаний акт складений в присутності відповідача та підписаний трьома представниками ПАТ «Сумиобленерго». ОСОБА_3 від його підписання відмовилася, про що зазначено у самому акті (т. 1, а.с. 4-5).

Акт від 19 жовтня 2013 року розглянутий комісією в складі п'яти представників ПАТ «Сумиобленерго» в присутності ОСОБА_3 За результатами розгляду був складений протокол № 2680 від 08 листопада 2013 року та встановлено, що нанесені збитки складають 4057,54 грн. (т. 1, а.с. 6).

01 квітня 2014 року за участю споживача електроенергії ОСОБА_3 відбулося повторне засідання комісії з розгляду складеного акту, під час якого встановлено, що самовільне підключення до електромережі зроблено алюмінієвим дротом, переріз якого становить 2,0 кв. мм. У зв'язку з цим був зроблений перерахунок вартості та обсягу не облікованої електроенергії та складений протокол № 2680/1 від 01 квітня 2014 року, яким внесені відповідні зміни до протоколу № 2680 від 08 листопада 2013 року та зазначена вартість не облікованої електроенергії в розмірі 3503,11 грн. (т. 1 а.с. 9-10).

ОСОБА_3 від підписання протоколу та його отримання відмовилася, а тому копія протоколу з розрахунком платежу була направлена на її адресу листом № 57-12/2038 від 04 квітня 2014 року (т. 1 а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3, як споживач електричної енергії, допустила порушення ПКЕЕН, внаслідок чого мало місце розкрадання електроенергії та завдано збитків позивачу.

Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», енергія - це електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачу) енергетичні ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з абз. 1 п. 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 26 липня 1999 року № 1357, споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до абз. 2 п. 37 Правил, енергопостачальник має право перевіряти справність засобів обліку, знімати покази відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок побутових споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами обліку.

У п. 48 Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення Правил користування електричною енергією, за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

За змістом п. 53 зазначених Правил, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

З акту № 002680 від 16 травня 20119 жовтня 2013 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення, складеного працівниками позивача, за участю ОСОБА_3 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2, що належить останній, було виявлено порушення п. 48 ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення до електромережі, шляхом улаштування відкритої відпайки від вводу. Зазначений акт підписаний працівниками ПАТ «Сумиобленерго», в ньому зазначено, що споживач ОСОБА_3 відмовилась від підпису. У додатку до вказаного акту № 002680 від 19 жовтня 2013 року відображено схему електропостачання споживача та зазначено точку самовільного підключення (а.с. 4-5).

Доводи ОСОБА_3 та її представника про те, що засіб обліку електроенергії знаходиться в електрощитовій загального користування, доступ до якої є вільним для будь-яких осіб, а тому ОСОБА_3 ніяким чином не втручалася в електропроводку, не спростовує висновку суду про порушення нею Правил користування електричною енергією, а є лише намаганням уникнути відповідальності, оскільки ніхто інший не зацікавлений у підключенні її квартири до мережі електропостачання, шляхом улаштування відкритої відпайки від вводу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що місцевим судом правильно встановлений факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією для населення, який зафіксований в акті, складеному відповідно до вказаних Правил та Методики представниками енергопостачальника.

Відповідно до п. 3.1. Методики, визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, ця Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення порушення ПКЕЕН.

Згідно з п. 3.2. Методики, вартість не облікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури.

Посилання заявників апеляційної скарги на те, що акт від 19 жовтня 2013 року складений з порушенням ПКЕЕН, Закону України «Про захист прав споживачів» та Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією, затвердженої постановою НКРЕ 04 травня 2006 року № 562, є безпідставними, оскільки належних і допустимих доказів на підтвердження такого факту відповідачем, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, суду не надано і у матеріалах справи таких доказів також не міститься.

Твердження ОСОБА_3 та її представника про те, що представник позивача надав суду суперечливу і недостовірну інформацію відносно того, що у період з 24 грудня 2008 року до 19 жовтня 2013 року контрольний огляд приладу обліку не проводився, не заслуговують на увагу і спростовуються довідкою позивача від 15 січня 2016 року, згідно з якою, у період з 24 грудня 2008 року (планова заміна приладу обліку) до 19 жовтня 2013 року (виявлення порушення Правил ОСОБА_3.) контрольний огляд приладу обліку не проводився (т. 1, а.с. 111).

Таким чином, судом першої інстанції зроблений обґрунтований висновок про правильне обрахування суми збитків згідно з п. 3.1 Методики, яка регулює спірні правовідносини, про покладення на ОСОБА_3 обов'язку по сплаті вартості не облікованої електроенергії, оскільки саме вона, як споживач, несе відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією для населення.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наявним у справі доказам, навів у рішенні мотиви, з яких взяв їх до уваги, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_3 у порушенні Правил користування електричною енергією для населення, стягнувши з відповідача на користь позивача збитки в сумі 3503 грн. 11 коп.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -