Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/3704/17
Провадження № 2/279/1831/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2017 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 27.12.2008 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, у звязку з чим вони припинили спільне проживання, тривалий час проживають окремо. Відповідач інтересами сімї не цікавиться. Шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. Одночасно просила визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом з позивачем та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Позивач письмово повідомила про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, будь яких клопотань або заперечень з приводу предявлених вимог суду не подав. Копію ухвали про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатків до неї отримав 30.10.2017 року.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.12.2008 року, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 558. Від подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає підтримувати з відповідачем подружніх стосунків.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та роз"ясненнями п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років визначається нею самою.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір при подачі позовної заяви в розмірі 640 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 213 215, 218, ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115, 160 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище Лисенко) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою к-с Куліхавлі, Вабкентського району, Республіки Узбекистан та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, Хабаровського краю, Російської Федерації, громадянами України, укладений ними 27.12.2008 року, який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 558.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 ОСОБА_7, як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Визначити місцем проживання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання їх матері.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя: