Справа № 595/196/17
номер рядка звіту 26
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовних вимог позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 21.10.2008 року з відповідачкою було укладено кредитний договір у відповідності з умовами якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак позичальник взятих на себе зобовязань належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.11.2016 року має заборгованість 10840,49 грн., зокрема: 974,01 грн. - заборгованість за кредитом; 6526,83 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2585,34- заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. штраф (фіксованана ціна); 504,31 грн.(процентна складова).

В добровільному порядку відповідачка борг погасити відмовляється, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав.

Представник позивача публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» згідно поданої заяви позов підтримав, просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідачка згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у її відсутності. Позов заперечує, просить суд застосувати строки позовної давності.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

21.10.2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у відповідності з умовами якого ОСОБА_1 отримала грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 21.10.2008 року, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими ПриватБанком «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах

якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Спеціальна позовна давність встановлена законом для окремих видів вимог. Так, спеціальна позовна давність тривалістю в один рік передбачена, зокрема, для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

З врахуванням умов договору (графіку погашення кредиту), якими встановлені окремі самостійні зобов'язання, що деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу й початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Аналогічні висновки містяться й у постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року.

Так, відповідно, до ч.ч.1, 3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові № 134 цс 14 від 01.10.2014 року, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Верховний Суд України у справі № 6-240 цс14, розяснив, що відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Пунктом 31 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, встановлено, що враховуючи положення п.7 ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Як вбачається із розрахунку заборгованості доданого позивачем на підтвердження своїх вимог, останній платіж відповідачкою був здійснений 26.07.2012 року .

Отже, в даному випадку до даних правовідносин застосовується загальна позовна давність, тобто три роки після укладення договору. Договір був укладений 21.10.2008 року, проте з позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся 02.02.2017 року, тобто після спливу трирічного строку звернення до суду (позовної давності).

Позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення строку позовної давності.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.10.2008 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 02.02.2017 року, тобто за спливом передбаченого законом строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України, клопотань щодо його поновлення та доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивачем суду не надано, відповідачка в запереченні наданому суду просить застосувати строки позовної давності, тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» за пропуском трирічного строку звернення до суду (позовної давності).

Керуючись ст.ст.10,11,57,60 ЦК України, ст.ст.256,258,261,264,267 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4