У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визнання особи такою, що втратила право проживання у будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визнання особи такою, що втратила право проживання у будинку.

Як встановлено ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви відповідачем заявлені 2 вимоги немайнового характеру, які підлягають оплаті судовим збором відповідно до Закону України «Про судовий збір»:

- вимога про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- вимога про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання у будинку за адресою м. Ужгород, вул. Транспортна, 38.

Тобто позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом слід було сплатити судовий збір у загальній сумі 1 280,00 грн., (640,00 * 2) за кожну вимогу немайнового характеру. Однак у матеріалах справи наявна квитанція ПАТ КБ «Приват Банк» від 06.11.2017 року № 0.0.886320377.1

на суму 640,00 грн., тобто позивачем судовий збір сплачено не в повній мірі.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз'єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Позивачем, в свою чергу в позовній заяві помилково обєднано вимоги, які не повязані підставою та предметом та ґрунтуються на Сімейному кодексі України щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів, та на Житловому кодексі УРСР та Цивільному кодексі України щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання у будинку за адресою м. Ужгород, вул. Транспортна, 38, що є неприпустимим.

Тому суд розяснює позивачу, що він в праві залишити позовну вимогу про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання у будинку за адресою м. Ужгород, вул. Транспортна, 38, без розгляду, внаслідок чого судом буде відкрито провадження та розглянуто позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

У випадку ж доплати позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн., судом буде відкрите провадження у справі та самостійно розєднано позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на проживання у будинку за адресою м. Ужгород, вул. Транспортна, 38, в окремі провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне застосувати до даної позовної заяви правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121, 210, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визнання особи такою, що втратив право проживання у будинку - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Н.В. Дергачова