Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2017 р.

Жмеринський міськрайонний суду Вінницької області

в складі: головуючого - судді Верніка В.М.,

при секретарі - Українець П.І.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м.Жмеринці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, із участю третьої особи - Немирівського районного відділу Державної виконавчої служби у Вінницькій області Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 20.01.2017 року (згідно дати поштового відправлення) звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 27.10.2010 року Пересічанською селищною радою Дергачівського району Харківської області, актовий запис №58. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка наразі проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Пояснила, що в теперішній час вона з ОСОБА_2 розірвали шлюб та з останнього рішенням Дергачівського районного суду Харківської області стягнуті аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуті аліменти на її утримання до досягнення донькою трирічного віку. На підставі вказаного рішення їй було видано виконавчий лист №2010/5338/12 від 03.12.2012 року та у Немирівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрите виконавче провадження про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки. Після відкриття виконавчого провадження відповідач не виплачував регулярно аліменти до 2016 року та має заборгованість, а саме: у 2013 році заборгованість становить 2643,84 грн., у 2014 році - 3167,30 грн., у 2015 році - 5103,62 грн., у 2016 році - 6708,01 грн. За весь час з 2013 року по 01.12.2016 року відповідач ОСОБА_2 не доплатив їй суму аліментів у розмірі 13377,59 грн. Також за вказаним рішенням суду в частині стягнення аліменти на її утримання відповідач його також не виконує та на 19.02.2014 року має заборгованість по аліментам в розмірі 8972,36 грн. , таким чином також демонструє не повагу, щодо утримання жінки, яка виховує його неповнолітню дитину. Через несплату відповідачем аліментів на утримання дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку виникла заборгованість, на яку вона нарахувала пеню за методикою Верховного Суду України, Загальна сума пені внаслідок несплати ним аліментів: на дитину становить 5263,5 грн, на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку - 1946,25 грн., суми яких просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь.

Сторони та третя особа, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак подали попередньо до суду письмові заяви щодо розгляду справи у їх відсутність, в яких позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги в повному обсязі, а відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Виходячи з наведеного суд вважає, що рішення у даній справі можливо постановити без участі сторін, неявка яких за вказаних обставин не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

За зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 в с.Почапинці Жмеринського району Вінницької області (а.с.30) даний позов є підсудним Жмеринському міськрайонному суду.

Згідно вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до рекомендацій за змістом п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно положень ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена статтею 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованність утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як він належно обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, безумовно визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Пропорційно задоволеним позовним вимогам стягненню з відповідача на користь держави підлягають судови витрати з оплати судового збору з розрахунку його мінімальної ставки щодо вимог майнового характеру на час пред'явлення позову, від сплати якого у справах про аліменти звільнено позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.5, 8, 10, 60, 61, 174, 209, 210, 212-214 ЦПК України, ст.196 СК України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих положень Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) пеню за прострочення сплати за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2012 року аліментів на утримання дитини за період з лютого 2013 року до листопада 2016 року включно в сумі 5263 гривні 50 копійок; пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку за період з лютого 2013 року до лютого 2014 року включно в сумі 1946 гривень 25 копійок, а всього пені в сумі 7209 (сім тисяч двісті дев'ять) гривень 75 копійок, а також на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору (рахунок отримувача 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення набуває законної сили після закінчення строків на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд.

Суддя Вернік В.М.