Провадження № 6/761/388/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договорами позики, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі Заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про заміну сторони виконавчого провадження з первісного стягувача ОСОБА_2 на заявника ОСОБА_1, а також скасувати постанову про повернення виконавчого листа від 18 травня 2015 року по справі №761/33491/14-ц.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 423 129,26 грн. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист від 18 травня 2015 року, зі строком пред'явлення до виконання до 30 червня 2016 року. Постановою від 25 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження №48834135 на підставі виконавчого листа №761/33491/14-ц виданого 04.09.2015р., проте 26 вересня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки в ході проведення виконавчих дій боржник та належне йому на праві власності майно, на яке може бути звернуто стягнення не виявлені. 31 жовтня 2015 року помер батько Заявника ОСОБА_2 та на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини відкрито спадкову справу, яку фактично могла прийняти лише з кінця червня 2016 року, оскільки перебувала за кордоном, де працювала за контрактом і не мала змоги відвідувати Україну на достатній строк для захисту своїх прав у судовому порядку. Враховуючи вище викладене Заявник звернулась до суду з відповідною заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ній.

Боржник у судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Між тим, суд, зваживши на вимоги ч.2 ст.378 ЦПК України, вирішив провести розгляд вказаної заяви за відсутністю боржника, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 травня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики та стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість в сумі 2 423 129,26 грн. (а.с. 44-48), яке набрало законної сили 30.06.2015 року.

04.09.2015 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №761/33491/14-ц (а.с. 57).

25.09.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Оліяр Л.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №48834135 на підставі виконавчого листа №761/33491/14-ц виданого 04.09.2015р. (а.с. 59-60).

Постановою старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Оліяр Л.І. накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 (а.с. 61-62).

Судом встановлено, що 31.10.2015 року помер первісний стягувач ОСОБА_2 та його спадкоємець ОСОБА_1, звернулась до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. При цьому, заявник надала суду як повноправний спадкоємець витяг з Спадкового реєстру та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.05.2017р.

Статтями 1216,1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Обов'язки спадкодавця, як і його права, за правилами універсального наступництва переходять безпосередньо до спадкоємців.

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав та обов'язків від попередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участі у виконавчому провадженні.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), тобто є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст.514 ЦК України вказано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно п. 1, 2. ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» в редакція від 02.06.2016р., відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

За змістом ч.ч. 1, 2, 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в редакція від 02.06.2016р., сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статттею 26 цього Закону України визначено, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення та/або якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

У відповідності з ч.1 ст.378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст.37 ЦПК України, згідно якої, у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» в редакція від 02.06.2016р., заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача (правова позиція Верховного Суду України у постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122 цс 13).

З огляду на зазначене та враховуючи ту обставину, що первісний стягувач ОСОБА_2 вибув з виконавчого провадження у зв'язку із смертю, суд приходить до висновку, що подання про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, звертаючись до суду з цією заявою ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову про повернення виконавчого листа від 18 травня 2015 року по справі №761/33491/14-ц, що в силу вимог ст. 378 ЦПК України не передбачена, а тому задоволенню не підлягає, оскільки для розгляду передбачений інший процесуальний порядок за ст. 383 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 209, 210, 293, 294,369, 378 ЦПК України; суд, -

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1, у виконавчому провадженні та у цивільній справі з виконання виконавчого листа №761/33491/14-ц, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договорами позики в розмірі - 109 000 доларів США та 3% річних в розмірі 7892,79 доларів США, а всього в розмірі - 116 892, 79 доларів США, що на 18 травня 2015 року складає - 2 419 475 (два мільйони чотириста дев»ятнадцять тисяч чотириста сімдесят п»ять) гривень 26 коп. та судовий збір в розмірі 3654 гривень 00 коп., а всього в розмірі 2 423 129 (два мільйони чотириста двадцять три тисячі сто двадцять дев'ять) гривень 26 коп.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Осаулов А.А.