Справа № 183/1337/17
Провадження № 2/183/1540/17
У Х В А Л А

23 березня 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про поновлення договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить визнати поновленими на 2 роки: договір оренди земельної ділянки № 04:10:111:00094 від 16 листопада 2010 року, укладений з Новомосковською міською радою та за реєстровий у Новомосковському міському відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК 16 листопада 2011 року під № 04:10:111:00094; договір оренди земельної ділянки № 04:10:111:00095 від 16 листопада 2010 року, укладений з Новомосковською міською радою та за реєстровий у Новомосковському міському відділі Дніпропетровської регіональної філії Центру ДЗК 16 листопада 2011 року під № 04:10:111:00095.

Разом з позовом позивач ОСОБА_1 подала заяву про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якої зазначила, що при зверненні до суду із зазначеним позовом належить сплатити 1 280,00 грн. судового збору, однак сплатити його у неї не має можливості, оскільки вона являється пенсіонером, розмір її пенсії складає 2 935,00 грн., а розмір належного до сплати судового збору становить майже половину її доходів і майже дорівнює прожитковому мінімуму для працездатних осіб. У звязку з чим, просила відстрочити їй сплату судового збору за подання до суду вищезазначеної позовної заяви до ухвалення рішення у справі.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у її задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму ВСУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Заявником суду не надано жодних доказів наявності складного матеріального становища, тому підстав для відстрочення сплати судового збору, передбачених діючим законодавством немає. За таких обставин, позивачу належить сплатити судовий збір на загальних підставах, а сама позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 119, 121 ЦПК України, а саме

- до позовної заяви не додані докази сплати судового збору. Так, з позовної заяви вбачається, що вона одночасно містить дві вимоги майнового характеру. Згідно із ч. 3 ст. 6 ЗУ "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб в Україні з 01 січня 2017 року становить 1 600 грн. Отже, при поданні позову позивач повинна була сплатити за дві немайнові вимоги судовий збір у розмірі 1 280,00 грн.

З урахуванням зазначеного, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху з повідомленням про це позивача і наданням йому строку для усунення зазначених недоліків - три дні з дня отримання копії даної ухвали, - шляхом сплати судового збору у розмірі 1 280,00 грн. із наданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82, 119, 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у триденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви шляхом сплати судового збору у розмірі 1 280,00 грн. із наданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом пяти днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії.

Суддя Г.Є. Майна