Справа №173/269/17
Провадження №2/173/347/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2, згідно якого просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем та визначити її та дитини місце проживання посилаючись на наступне: 16.07.2011 між нею та відповідачем був укладений шлюб, який був відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 54.

В період шлюбу у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаєморозуміння. спільних поглядів на сімейні права та обов'язки, через що у них часто виникають сварки і конфлікти, в результаті чого спільне проживання та збереження шлюбних відносин стало неможливим.

Крім того відповідач вимагає, щоб вона із сином звільнили їхній будинок по АДРЕСА_1, що є порушенням їхніх прав, що й стало причиною звернення до суду.

В судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному об'ємі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав не заперечує проти розірвання шлюбу, пояснивши, що вони спільно не проживають приблизно тижнів три, але до цього близько 13 років періодично припиняли спільне проживання, згодом мирились. Вважає. що причиною розірвання шлюбу є наявність конфліктів між ними, але дані конфлікти на його думку мають звичайний для сімейних відносин характер. Строку для примирення просить не надавати. Щодо визначення місця проживання. то він пропонує позивачці вселитись у сусідній будинок, який також є їх власністю.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, що 16.07.2011 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. актовий запис № 54, що підтверджується свідоцтвом про шлюб

В період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, де позивачка та відповідач вказані батьками дитини

Судом встановлено, що причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність взаємопорозуміння між сторонами, що приводить до виникнення сварок та конфліктів між сторонами. Крім того, відповідно до наданих висновків спеціаліста судово-медичного експерта вбачається, що відповідач застосовує фізичне насилля до позивачки, в наслідок чого в неї утворились легкі тілесні ушкодження, тобто конфлікт між сторонами на думку суду не має звичайного для сімейних стосунків характер. так як відповідачем по відношенню до позивачки вчинено кримінально-карне діяння.

Також судом встановлено, що з кінця лютого місяця - початку березня місяця 2017 року сторони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обгрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим так як до позивачки застосовується фізичне насилля. За таких обставин збереження шлюбу на думку суду буде суперечити як інтересам сторін так і їх дитини. На підставі викладеного суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідно до прохання позивачки суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Позивач також просить визначити місце проживання її та неповнолітньої дитини за адресою: АДРЕСА_1

Суд вважає, що в цій частині позовні миги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦПК України місцем проживання фізичної особи. яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає…

Згідно даних паспорта судом встановлено, позивач ОСОБА_1, зареєстрована в АДРЕСА_1. Доказів того, що позивач проживає за іншою адресою суду не надано.

Таким чином місце проживання позивачки визначене саме за даною адресою і додаткового визначення за рішенням суду не потребує. Місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання її батьків, які, як позивач так і відповідач зареєстровані за даною адресою, таким чином і місце проживання малолітньої дитини за вищевказаною адресою також є визначеним. відповідно і позивачка і дитина мають право на проживання в даному будинку, на вільне користування ним та господарськими приміщеннями

У випадку, якщо відповідач перешкоджає позивачці користуватись даним житловим приміщенням, то вона має право звернутись до суду саме з такими вимогами: як-то усунення перешкод у користування житловим приміщенням, визначення порядку користування, вселення, тощо.

Тому в задоволенні позовних вимог в даній частині суд вважає за потрібне відмовити.

Так як з позивачкою залишається проживати неповнолітня дитина, суд вважає, що витрати пов'язані з реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану повинні бути покладені на відповідача.

Відповідно дж ост. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн., так як у причинах, які призвели до розірвання шлюбу суд вбачає саме вину відповідача, яка полягає у застосуванні фізичного насилля до позивачки.

На основі ст. 110, 112, 160, Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання задовольнити частково

Шлюб, зареєстрований 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Актовий запис № 54 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище - ОСОБА_1.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплату судового збору в сумі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної карги, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М.