БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/6160/14-ц
провадження № 2/361/148/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 березня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі,

в с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_3 із вказаним позовом, де просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю та виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку №4 по вул. Партизанській у селі Рожни Броварського району Київської області, а саме виділити з житлового будинку літера А житлове приміщення №2 площею 14,2 м.кв, приміщення №3 (кухня) площею 7,7 м.кв., всього по будинку 21,9 м.кв. вартістю 66010 грн., а також навіс Е вартістю 8030 грн. та колонку К вартістю 14718 грн., у вигляді окремої квартири вартістю 88758 грн., що становить 36/100 часток від цілого домоволодіння. Позовні вимоги мотивовано тим, що їй та її сестрі ОСОБА_5 на праві власності в порядку спадкування після ОСОБА_6, належить по 1/2 частині вказаного житлового будинку, на даний час 1/2 частина будинку перейшла до відповідачки в порядку спадкування після ОСОБА_7, який в свою чергу успадкував дану частку у майні після смерті ОСОБА_5 Відповідачка користується всім будинком, без її на те згоди, не впускає її на подвір'я, навіть у присутності дільничного інспектора, тим самим порушує її право на користування і розпорядження на власний розсуд належною їй часткою, чинить перешкоди у користуванні даним будинком як власністю.

Справа слухалась судами неодноразово. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року рішення Броварського міськрайонного суду від 15 жовтня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2015 року в частині вирішення позовних вимог про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності скасовано. В іншій частині судові рішення залишені без змін.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили виділити частку майна позивача згідно першого варіанту судової експертизи.

Відповідач та її представник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що будинок неможливо поділити в натурі, оскільки він є дуже старим та такий поділ призведе до його руйнування.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, подані сторонами, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 01.10.1999р., витягу з погосподарської книги №17 по Рожнівській сільській раді Броварського району Київської області від 02.04.2014 р. встановлено, що жилий будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Партизанська, 4, жилою площею 29,5 кв.м., зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у порядку спадкування за законом після сестри ОСОБА_6 у рівних частках, по 1/2 частці кожній.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ОК №098402, ОСОБА_5 померла 14 вересня 2007 року.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 20.05.1976 р., заяви про прийняття спадщини, свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_7 прийняв спадщину після дружини ОСОБА_5, якому було видано свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна після померлої дружини ОСОБА_5, однак є спадкоємцем всього майна спадкодавця з часу відкриття спадщини.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 помер 13 квітня 2013 року.

Відповідно до свідоцтва про народження, свідоцтва про одруження, заяви про прийняття спадщини від 23.01.2014 р., свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.01.2014 р. встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_7 та після його смерті, як спадкоємець першої черги - донька, прийняла спадщину. Їй було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, та на грошові кошти на рахунках у банку. Свідоцтва про право на спадщину за законом вказаним спадкоємцям на спадкове майно частину спірного будинку не видавалось. У матеріалах справи відсутні будь - які відомості щодо отримання будь - ким іншим свідоцтва про право на спадщину на дане майно - частину спірного будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, вулиця Партизанська, 4, яка за життя належала ОСОБА_5

Виходячи з того, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що у разі прийняття спадщини спадкоємцем, він приймає спадщину в обсязі всього спадкового майна, враховуючи те, що інших спадкоємців у особи, за якою зареєстровано право власності на частину будинку, немає, то слід вважати, що відповідачка, як єдина спадкоємиця майна, що залишилось від ОСОБА_7С, в тому числі і майна, яке залишилось йому після смерті його дружини ОСОБА_5, є належним відповідачем у даній справі.

З технічного паспорту від 15.09.2014 р. встановлено, що житловий будинок №4 по вулиці Партизанській в селі Рожни Броварського району Київської області складається з: житлової кімнати площею 15,1 кв.м, житлової кімнати - площею 14,2 кв.м, кухні - площею 7,7 кв.м, кухні - площею 9,4 кв.м, кладової - площею 3,2 кв.м, загальна площа становить 49,6 кв.м, житлова площа складає 29,3 кв.м.

У висновку експерта № 17440/14-43/6880/6881/15-43 від 26.05.2015 р. зазначено: «згідно вимог пунктів 2.22, 2.23, 2.24 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» розділ житлового будинку (літера А) та господарських будівель і споруд по вул. Партизанській, 4 в с. Рожни Броварського району, Київської області загальною площею 37, 0 кв.м., з виділом позивачу ? частки домоволодіння неможливий через недостатню загальну площу в будинку.

Технічно виділ 1/2 частки вказаного житлового будинку можливий при умові відступу від ідеальних часток співвласників та з урахуванням проведення ремонтних робіт з посилення конструкцій та/або добудовою з метою приведення частин будинку одночасно з розподілом у відповідність будівельним нормам. ..»

Зокрема, з технічної точки зору виділ позивачу 1/2 частки спірного будинку можливий при умові відступу від ідеальних часток співвласників та з урахуванням необхідності проведення певних ремонтних робіт, за таким варіантом: одному співвласнику виділяється частина будинку загальною площею 21,9 кв.м, що складається з житлової кімнати №2 площею 14,2 кв.м, кухні №3 площею 7,7 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами - навісом Е, колонкою К, що становить 36/100 часток від цілого, вартістю 88 758грн.; другому співвласнику виділяється частина будинку, що складається з житлової кімнати №1 площею 15,1 кв.м, кухні №1, кладової №11, з надвірними будівлями та спорудами - сараями Б, б, б-1, В, в1, погребу в1, вбиральнею Д, що становить 64/100 часток, вартістю 156 822грн.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. ст. 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна це питання вирішується судом.

У частині 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Тому визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарському призначенню слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, і при виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об'єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об'єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об'єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток жилих будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об'єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об'єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об'єкту поштової адреси.

Згідно роз'яснень, наданих судам у пп. 6, 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок», виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

При поділі житлового будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також які підсобні будівлі передаються власнику.

Відповідно до вимог ст. 152 ЖК УРСР обов'язковою умовою проведення переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), що перебувають у приватній власності, є отримання дозволу на це виконавчого комітету відповідної місцевої ради депутатів, якщо таке переобладнання передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, та потребують отримання документів, що дають право на їх виконання.

Вирішуючи такі спори, суд з урахуванням вимог ст. 10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін на судовий захист повинен відповідно до заявлених вимог запропонувати сторонам подати або за їх клопотанням витребувати, зокрема, висновки технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, а у необхідних випадках: висновки органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекцій тощо, про допустимість пов'язаних із цим поділом переобладнань і перепланувань; дані про дозвіл виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання і перепланування жилого будинку; дані про характер робіт і їх вартість, які необхідно здійснити для відокремлення виділеної частки будинку або поділу будинку.

Відповідно до вищевказаного висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17440/14-43/6880/6881/15-43 від 26.05.2015 року запропоновано два варіанти поділу спірного житлового будинку та передбачено проведення його переобладнань: закласти дверний проріз між приміщеннями, влаштувати вхідні двері в частину будинку, що виділяється позивачу.

На виконання вимог ст. 152 ЖК України стороною позивача до суду надано рішення виконавчого комітету Рожнівської сільської Броварського району Київської області від 30 червня 2016 року, яким надано дозвіл на проведення робіт по переобладнанню та переплануванню житлового будинку по вул. Партизанська, 4, в селі Рожни Броварського району Київської області.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року зазначено: «Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про виділ їй житлового приміщення №2, площею 14, 2 кв.м., приміщення №3 площею 7, 7 кв. м., а також навісу позначеного літ. «Е» та колонку «К», площею 10, 3 кв.м., в будинку №4 по вул. Партизанській в с. Рожни, Броварського району, суди на порушення вимог процесуального закону не встановив чи відповідають будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам житлові приміщення, які фактично залишились в користуванні відповідачки».

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Судом на виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснено особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, розяснено можливість сприяння здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На запитання суду про надання доказів чи необхідності витребування відповідних доказів на підтвердження того чи відповідають будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам житлові приміщення, які фактично залишаться в користуванні відповідачки згідно першого варіанту запропонованого експертом, стороною позивача надано ОСОБА_2 визначення технічного стану несучих конструкцій житлового будинку по вул. Партизанській, 4, в с. Рожни Броварського району Київської області від 13.06.2016 року. В даному акті зазначено, що технічний стан будинку задовільний (ІІ) та можливо закласти дверний проріз між приміщеннями №1 і №2 та влаштувати вхідні двері в частині будинку, що виділяється.

Разом з тим, даний акт не підтверджує відповідність будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам житлові приміщення, які фактично залишаться в користуванні відповідачки згідно першого варіанту запропонованого експертом.

Водночас, із вищевказаного висновку експерта та пояснень експерта ОСОБА_11 у судовому засіданні, видно, що приміщення «кухня», вартістю 38 544 грн., є неотеплювальним приміщенням, тому його площа (площа згідно технічного паспорта 9,4 кв.м.) не може бути включена при визначенні варіантів розподілу будинку. При цьому, згідно вимог чинного законодавства площа кухні має становити не менше 7 кв.м.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно - епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилами пожежної безпеки та інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання, які повинні бути надані до ухвалення судом рішення.

Отже, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у звязку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виділ частки майна в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.М. Петришин