Справа №490/6222/17 14.11.2017 14.11.2017 14.11.2017
Провадження №22-ц/784/2399/17
Єдиний унікальний номер 490/6222/17 Головуючий у 1 інстанції Чулуп О.С.
Номер провадження 22-ц/784/2399/17 Доповідач Прокопчук Л.М.

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2017 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі :
Головуючого: судді Прокопчук Л.М.,
Суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,
Із секретарем судового засідання Яценко Л.В.
за участю заявника ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно,
В С Т А Н О В И Л А:
18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування арешту, накладеного на майно, яке належить йому на праві особистої приватної власності, а саме: квартиру № 23, розташовану в будинку 2 корпус 3 по вул. Адміральській у м. Миколаєві, посилаючись на те, що арешт було накладено на підставі ухвали судді суду Центрального району м. Миколаєва від 08.09.2003 року у звязку з розглядом справи за позовом його колишньої дружини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя (а.с. 1).
Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року заява ОСОБА_1 про скасування арешту на майно залишена без руху у звязку з невідповідністю її вимогам ч.2 ст. 119 ЦПК України, а саме: не зазначено відповідача по справі, його місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, а також у звязку з несплатою судового збору за подання вказаної заяви (а.с. 7).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, просить ухвалу судді скасувати та постановити нову про задоволення заяви (а.с. 8).
В судовому засіданні апеляційного суду заявник підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Заслухавши доповідача, пояснення заявника, дослідивши докази по справі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 92074292, сформованої 17 липня 2017 року, арешт на квартиру № 23, розташовану в будинку 2 корпус 3 по вул. Адміральській у м. Миколаєві, яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_1, було накладено на підставі ухвали народного суду Центрального району, суддею Яворською, за № - б/н від 8 вересня 2003 року (а.с. 2).
За твердженням заявника ОСОБА_1 зазначений арешт на квартиру було накладено судом у звязку з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, а також за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя (справа №2-3-32/2005р.)
Однак, згідно довідки Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 липня 2017 року цивільна справа № 3-32/2005р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, знищена відповідно до переліку строків зберігання справ (а.с.3).
Залишаючи заяву без руху, суддя виходив із того, що заява ОСОБА_1 не в повному обсязі відповідає вимогам ч.2 ст. 119 ЦПК України, а також у звязку з несплатою судового збору за її подання.
Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.
Так, 18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою про скасування арешту на майно, накладеного у звязку з забезпеченням позову.
Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження).
Таким чином, при отриманні заяви про зняття арешту з майна, суду слід зясувати статус особи, яка звернулась з такою заявою, а саме чи є вона (або була) стороною у справі чи третьою особою, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, чи іншою особою, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй. Від зясування вказаного питання залежать наслідки невідповідності поданої заяви вимогам ст. 119 ЦПК України.
При вирішенні питання про залишення заяви без руху суддя вказаних питань в повному обсязі не зясував та в ухвалі не зазначив, чому він вважає, що заявником подана позовна заява.
Судом не звернуто увагу на те, що з доданих до заяви копій судових рішень по цивільній справі №2-3-32/2005 р. заявник ОСОБА_4 є стороною у справі, а не іншою особою, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, тому розцінювання судом заяви як позовної, а також посилання суду на недоліки заяви щодо не зазначення в ній відповідача, його місця проживання або місцезнаходження, поштового індексу, є помилковими.
Відповідно до п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату судового збору лише за подання заяви про забезпечення доказів або позову. Отже за подання заяви про скасування заходів забезпечення позову сплата судового збору чинним законодавством не передбачена.
В п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" розяснено, що статтями 3 і 4 Закону N 3674-VI визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.
Наведений у пунктах 1, 4 частини другої статті 4 вказаного Закону перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині другій статті 4 Закону 3674-VI, не передбачено.
Вищезазначені положення закону також залишились поза увагою суду.
Крім того, оскільки, цивільна справа № 3-32/2005р. за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя знищена, суду першої інстанції слід було звернути увагу на наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.
Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 р. "Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.
Частинами 5, 6 ст. 154 ЦПК України визначено, що питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.
При цьому, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.
Отже, питання про скасування заходів забезпечення позову є невідємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за заявою не відкривається.
До того ж, реєстрація та облік справ і матеріалів, що розглядаються місцевим загальним судом, здійснюються відповідно до зазначеної Інструкції та Положення про АСДС.
Згідно пункту 2.14 Інструкції з діловодства та п. 2.2.4 Положення про АСДС передбачено, що кожній судовій справі надається єдиний унікальний номер, який формується АСДС автоматично в суді першої інстанції та залишається незмінним незалежно від проходження справи в інстанціях. Цей номер повинен обов'язково вказуватися судами всіх інстанцій в судовому рішенні.
Відповідно до розяснень п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).
У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.01.2017 року "Узагальнення практики розгляду судами деяких питань, пов'язаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території і в зоні АТО", зазначено, що як свідчать результати аналізу судової практики у цій категорії справ метою відновлення втраченого судового провадження може бути одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов'язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.
У тому ж листі, посилаючись на п. 18 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року N 4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", яким розяснено, що заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами підлягає розгляду в одному провадженні зі справою, в якій ухвалено судове рішення, а якщо справа не збереглася, заяву може бути розглянуто лише після відновлення судового провадження в порядку, визначеному розділом IX ЦПК, ВССУ зазначає, що такий підхід має застосовуватись судами не лише за необхідності відновлення втраченого судового провадження для розгляду заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами, а й інших процесуальних питань, пов'язаних з втраченим провадженням. Тобто відкрите за заявою особи провадження у справі, зокрема, про виправлення описки у судовому рішенні, про скасування заходів забезпечення позову, видачі дубліката виконавчого документа тощо, має бути зупинене до вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження.
Однак, питання щодо відновлення знищеного судового провадження судом не вирішувалось.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що ухвала судді першої інстанції при розгляді заяви постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню на підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, з направленням справи для розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно та вирішення питання щодо відновлення знищеного судового провадження.
Керуючись статтями 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 липня 2017 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для розгляду по суті заяви ОСОБА_1 про скасування арешту на майно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Судді О.І. Галущенко

ОСОБА_5