АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/250/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1731/К/17 суддя Коваль Н.В.
Категорія - 24 (І) Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар - Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 житлово-комунального підприємства про припинення дії відповідача, яка порушує право, визнання суми заборгованості такою, що не підлягає стягненню, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

позивач - ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3 житлово-комунального підприємства - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 житлово-комунального підприємства (далі Лозуватське ЖКП) про припинення дії відповідача, яка порушує право, визнання суми заборгованості такою, що не підлягає стягненню, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він, як власник домоволодіння № 5 по вул. Юбілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, на підставі договору № 110108 від 12.01.2015 року, є споживачем комунальних послуг із збирання та вивезення побутових відходів, які надаються йому відповідачем.

15.07.2015 року від відповідача ним було отримано повідомлення про наявність у нього заборгованості по оплаті послуг із збирання та вивезення відходів у сумі 691,22 грн. з вимогою про її сплату.

Посилаючись на те, що вказана заборгованість утворилася в період 2013-2014 років, тоді як послугами із збирання та вивезення відходів він користується з початку 2015 року, а також на те, що розрахунок здійснено без врахування отримуваної ним субсидії, просив суд припинити дії ОСОБА_3 ЖКП по стягненню заборгованості в сумі 691,22 грн. за надання послуг із збирання та вивезення побутових відходів, які порушують його право, шляхом визнання цієї заборгованості такою, що не підлягає стягненню; стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 810,63 грн. та моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом не надано правової оцінки доказам у справі. Зокрема, судом не врахована відсутність між ним та відповідачем в період 2013-2014 років договірних відносин та відсутність доказів в підтвердження надання комунальних послуг із збирання та вивезення відходів відповідачем та користування ним цими послугами, а тому вважає, що відповідач нарахував йому заборгованість зі сплати комунальних послуг за цей період незаконно.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 ЖКП, посилаючись на необґрунтованість наведених в апеляційній скарзі доводів, просив її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, які, кожний окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, представника відповідача ОСОБА_3 ЖКП ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, який зареєстрований у домоволодінні № 5 по вул. Юбілейній в с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, є споживачем комунальних послуг із збирання та вивезення побутових відходів, які надаються йому відповідачем ОСОБА_3 ЖКП.

Крім нього, за вказаною адресою зареєстровані члени його сім'ї: дружина ОСОБА_5, дочка ОСОБА_6 та онука ОСОБА_7 (а.с. 59).

З 12.01.2015 року комунальні послуги із збирання та вивезення побутових відходів надаються відповідачем споживачу на підставі укладеного між ним та відповідачем договору № 110108 (а.с. 8).

Згідно інформації про стан особового рахунку № 110108, відкритого на імя позивача ОСОБА_1, станом на липень 2015 року в нього рахується заборгованість перед відповідачем в загальному розмірі 793,02 грн., яка складається із заборгованості в розмірі 691,22 грн. за вивіз відходів, заборгованості в розмірі 101,80 грн. за водопостачання та водовідведення (а.с. 9-10).

На адресу позивача відповідачем направлено повідомлення про необхідність прибуття до відповідача в строк до 15.07.2015 року з приводу виниклої заборгованості (а.с. 11).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з недоведеності предявленого позову, оскільки житлово-комунальні послуги із збирання та вивезення побутових відходів надавалися відповідачем позивачу вчасно та відповідної якості, починаючи з 2011 року, тоді як оплата за них не здійснювалася, що призвело до утворення заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонам спір виник з приводу наявності правових підстав для покладення на ОСОБА_1 обов'язку з відшкодування виниклої заборгованості.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідно зі ст. 20 цього Закону споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Частиною 2 ст. 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов'язані вносити плату за їх використання.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 2011 року Лозуватське ЖКП за графіком та тарифами, затвердженими рішенням ОСОБА_3 сільської ради Криворізького району від 29.09.2011 року № 235-4/VІІІ-сс здійснює вивіз твердих побутових відходів на території ОСОБА_3 сільської ради (а.с. 93, 95).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заперечуючи проти факту отримання послуг, позивач, в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, жодних доказів в спростування виконаних відповідачем робіт не надав ані суду першої, ані апеляційної інстанції.

Не містять й матеріали справи доказів на підтвердження факту звернення позивача ОСОБА_1, як споживача послуг, в установленому законом порядку до ОСОБА_3 ЖКП або ж до ОСОБА_3 сільської ради з приводу не надання або не належного надання послуг з вивезення твердих побутових відходів протягом 2013-2014 років.

Разом з тим, інформацією про стан особового рахунку № 110108, відкритого на імя ОСОБА_1, підтверджено факт несплати наданих відповідачем послуг за період з серпня 2013 року по січень 2015 року за встановленими тарифами, що призвело до утворення заборгованості за вказаний період в розмірі 691,22 грн. (а.с. 9-10).

Отже, встановивши на підставі досліджених доказів, що за оспорюваний період відповідачем фактично отримувалися комунальні послуги з вивозу твердих побутових відходів за адресою: вул. Юбілейна, 5 в с. Лозуватка Криворізького району, в якій проживає та зареєстрований позивач ОСОБА_1, який не здійснював виконання зобовязання з їх оплати, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність дій відповідача з нарахування такої заборгованості та відсутності підстав для припинення його дій щодо звернення до позивача з вимогою сплати останньої, з чим погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги позивача про відсутність договору на надання таких послуг, укладеного між сторонами в письмовому порядку за 2013-2-14 роки, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки обовязок з його укладення покладається саме на споживача таких послуг, що передбачено п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що повідомлення відповідача про наявність заборгованості та її сплату носить рекомендаційний характер й не порушує прав позивача, тоді як за приписами ст.ст. 3,15 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідача на користь позивача в порядку, передбаченому Законом України «Про захист прав споживачів» є обґрунтованим.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 212-215 ЦПК України, в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що беруть участь у справі, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку і ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: