У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», орган бездіяльність якого оскаржується: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник, Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просить суд: визнати неправомірною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 49657898; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого по цивільній справі № 755/7453/13-ц від 02 липня 2013 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 02 липня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по цивільній справі № 755/7453/13-ц за позовом АТ «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_2 на користь АТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором у сумі 50 068,96 гривень. 09 жовтня 2013 року рішення суду набрало законної сили, 29 листопада 2013 року на підставі вищезазначеного рішення АТ «РОДОВІД БАНК» отримав виконавчий лист. 23 листопада 2016 року АТ «РОДОВІД БАНК» звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження. АТ «РОДОВІД БАНК» вважає, що державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції порушив вимоги ч. 1, ч. 2 ст. 13, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкодила процесу виконання виконавчого провадження, а саме не здійснила усі дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Державний виконавець повинна була подати подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проте не здійснила ці дії. Державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві не вчинено дій, направлених на перевірку майнового стану боржника, в тому числі дій, спрямованих на арешт коштів на відкритих банківських рахунках боржників.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила скаргу задовольнити.

Представнику органу, бездіяльність якого оскаржуються та заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Як вбачається з матеріалів справи, 06 грудня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва, за результатами розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було видано виконавчий лист № 755/7453/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість по кредитному договору в сумі 6 202,08 доларів США, що в перерахунку до національної валюти складає 49 573,23 гривень, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 495,73 гривень, всього стягнувши 50 068 гривень 96 копійок.

23 листопада 2015 року уповноважений представник стягувача Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» звернувся до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження № 49657898 вбачається, що 14 грудня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (головний державний виконавець Телявський А.М.) було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 755/7453/13-ц, виданого 06 грудня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва.

14 грудня 2015 року Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (головний державний виконавець Телявський А.М.) було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми звернення стягнення (50 068,96 гривень).

Згідно супровідних листів, які містяться в матеріалах виконавчого провадження, вказані вище постанови державного виконавця були направлені на адресу стягувача Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» (м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 17).

В подальшому, державним виконавцем були здійснені запити до ДАІ щодо з'ясування відомостей про зареєстровані за ОСОБА_2 транспортні засоби; Державної інспекції сільського господарства для з'ясування відомостей про зареєстровану за боржнику ОСОБА_2 сільськогосподарську техніку.

15 грудня 2015 року, а в подальшому 18 січня 2017 року, 15 вересня 2017 року, 06 листопада 2017 року державним виконавцем були здійснені відповідні запити до Пенсійного фонду України, з метою з'ясування місця працевлаштування боржника або відомостей про отримання боржником пенсії; до Державної фіскальної служби України - з метою отримання відомостей про джерела отримання доходів боржника та номери рахунків, відкритих боржником.

Згідно листа-відповіді Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 29 січня 2016 року, наданого на запит державного виконавця від 14 грудня 2015 року, відділ державної виконавчої служби було повідомлено про накладення арешту та заборону на відчуження на автомобілі, які належать боржнику ОСОБА_2

18 лютого 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, за якою було оголошено у розшук автомобілі, які належать боржнику ОСОБА_2

Згідно відомостей Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, автомобілі, які належать боржнику на праві власності було поставлено на автоматизований облік до АІС «Розшук».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, законавцем наділено державного виконавця широким спектром повноважень у процесі здійснення виконавчого провадження, в тому числі і щодо розшуку майна боржників, що в свою чергу покликано для забезпечення найефективнішого та повного виконання судових рішень. Зі змісту матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем в ході виконавчого провадження здійснювалися дії щодо розшуку майна боржника, було накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення та заборонено його відчуження, що не свідчить про бездіяльність останнього та ухилення від виконання рішення суду, у зв'язку з чим, враховуючи зміст матеріалів виконавчого провадження, на даний час у суду відсутні підстави вважати, що державним виконавцем не здійснюються дії щодо виконання рішення суду.

Статтею 383 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», орган бездіяльність якого оскаржується: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, ст. ст. 368, 383-388 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», орган бездіяльність якого оскаржується: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: