АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/3861/2017 Головуючий у суді першої інстанціїМаліновськаВ.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника боржника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_6 про визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденка Ю.О. про розшук майна боржника,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва зі скаргою на дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденка Ю.О. щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 25.11.2016 у виконавчому провадженні № 52409127, в якій просив:

- визнати дії Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденка Ю.О. стосовно винесення постанови про розшук майна боржника від 25.11.2016 у виконавчому провадженні № 52409127, та не скасування зазначеної постанови, неправомірними;

- зобов'язати Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденка Ю.О. скасувати постанову про розшук майна боржника від 25.11.2016 у виконавчому провадженні № 52409127.

Свою скаргу мотивував тим, що 26.09.2016 Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 761/12468/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 боргу у сумі 46 600 доларів США, що еквівалентно 1 229 418,15 грн., та 6 890 грн. судового збору. 30.09.2016 Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденко Ю.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 52409127, щодо виконання вищевказаного виконавчого листа. 25.11.2016 представником Стягувача було подано до Шевченківського PB ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Заяву про накладення арешту та оголошення в розшук восьми транспортних засобів, які нібито належать та зареєстровані за ОСОБА_4 Того ж дня державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме наступних транспортних засобів: автомобіль Fiat Doblo, 2013р.в., днз НОМЕР_3, Lexus LХ570, 2009 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, КІA Sorento, 2014 р.в„ днз НОМЕР_6, Mercedes-Benz G63 AMG, днз НОМЕР_7, Audi Q5, 2013 р.в., НОМЕР_8, Audi Q7, 2015 р.в., днз НОМЕР_9, Audi А6, 2016 р.в. днз НОМЕР_10, Mercedes-Benz 6500, 2013 р.в., НОМЕР_11, що належать боржнику ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2, АДРЕСА_1. Пунктом 2 вказаної постанови передбачено: «Витрати пов'язані з розшуком, стягнути з боржника». Разом з тим, головним державним виконавцем не було перевірено інформацію щодо реєстрації за ОСОБА_4 вказаних транспортних засобів, та винесено Постанову про розшук майна боржника базуючись лише на завідомо неправдивій інформації, наданій представником Стягувача. Так, на запит державного виконавця від 24.11.2016 до Територіального сервісного центру МВС в м. Києві № 8045 щодо реєстрації за боржником ОСОБА_4 транспортних засобів, була отримана відповідь, про те, що Інформація про зареєстровані авто за останнім відсутня. Результатом таких неправомірних дій державного виконавця Руденко Ю.О. є оголошення в розшук восьми транспортних засобів, власниками яких є люди, що не є сторонами виконавчого провадження, а тим більше боржниками у вказаному виконавчому провадженні, вказаними діями порушуються законні права щодо володіння, користування та розпорядження такими особами їхніми транспортними засобами, права ОСОБА_4 з якого в подальшому будуть стягнені кошти за розшук транспортних засобів, які йому не належать, а безпосереднім порушником їх прав є Головний державний виконавець Руденко Ю.О. З цих підстав до державного виконавця неодноразово зверталися з вимогою скасувати постанову про розшук майна боржника від 25.11.2016, але жодних дій з цього приводу вчинено не було. 09.12.2016 було подано заяву на ім'я Начальника Шевченківського РВ ДВС м. Києві ГТУЮ у м. Києві про скасування вказаної постанови. Так, ОСОБА_4 дізнався про порушення його прав лише 30.11.2016, про що свідчить розписка представника останнього про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Окрім того, за адресою АДРЕСА_1, на яку державний виконавець надсилав повідомлення ОСОБА_4 не проживає з 15.06.2016, а зареєстрований за новим місцем проживання: АДРЕСА_2, відтак боржник не знав і не міг знати, що він є стороною виконавчого провадження та не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.01.2017 в задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу. Зокрема вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що перед винесенням постанови про розшук майна боржника державний виконавець не встановив чи дійсно майно (транспортні засоби), яке підлягає розшуку, вилученню та переданню на зберігання належить боржнику.

Представник боржника в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явивсь, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, а тому колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови були законними і підстав для її скасування не вбачається.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2016 Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист від 21.07.2016 у справі № 761/12468/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 1 229 418,15 грн., що еквівалентно 46 600,00 доларів США, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 890,00 грн., дата набрання рішенням законної сили - 24.09.2016, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання до 24.09.2017 (а.с.37).

30.09.2016 на підставі заяви представника стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 від 27.09.2016 (а.с.36) головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Ю.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 52409127) по виконанню виконавчого листа № 761/12468/16-ц виданий 26.09.2016 Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 боргу у сумі 46 600 доларів США та 6 890 грн. на користь ОСОБА_6 (а.с.39), та надану боржнику строк для добровільного виконання рішення суду, копію якої направлено боржнику до виконання на адресу: 01001, АДРЕСА_1 (а.с. 38).

Державним виконавцем згідно витягу МВС України встановлено, що за Боржником (ПІН НОМЕР_2) зареєстровано три автомобілі: Fiat Doblo 2013, дата реєстрації 23.07.2014, об'єм двигуна 1368; автомобіль Audi Q5, 2013, дата реєстрації 19.08.2015, об'єм двигуна 1984; автомобіль Mercedes-Benz G500, 2013, дата реєстрації 27.10.2016, об'єм двигуна 5461 (а.с.40).

В зв'язку з невиконанням в самостійному порядку рішення суду, з метою забезпечення та подальшого примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 16.11.2016 винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_4 у межах суми звернення стягнення 46 600 доларів США (а.с.42-43), яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.11.2016 за реєстраційним № 16052057 (а.с.44).

З матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що 21.11.2016 о 17 год. 51 хв. з сайту надано витяг з Єдиного державного реєстру МВС України щодо боржника ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 встановлено, що за боржником зареєстровані на праві власності вже лише 2 транспортних засоби: автомобіль Fiat Doblo, 2013, дата реєстрації 23.07.2014, об'єм двигуна 1368; автомобіль Audi Q5, 2013, дата реєстрації 19.08.2015, об'єм двигуна 1984. Таким чином у період з 16.11.2016 по 21.11.2016 при наявності заборони на відчуження (термін дії до 16.11.2021) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було здійснено відчуження автомобіля Mercedes-Benz G500, 2013, дата реєстрації 27.10.2016, об'єм двигуна 5461. 22.11.2016 о 10 год. 29 хв. з сайту надано витяг з Єдиного державного реєстру МВС України щодо боржника ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_2 встановлено, що за боржником за його ПІБ вже взагалі не зареєстровані транспортні засоби (а.с.7), а за ідентифікаційним кодом боржника ще зареєстровано два автомобілі.

Так, згідно вимоги державного виконавця від 22.11.2016 зобов'язано в.о. директора Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві надати роз'яснення та інформацію щодо відчуження транспортного засобу: автомобіль Mercedes-Benz G500, 2013, дата реєстрації 27.10.2016, об'єм двигуна 5461, який належать ОСОБА_4, та щодо інших транспортних засобів, які належать ОСОБА_4: Fiat Doblo, 2013, дата реєстрації 23.07.2014, об'єм двигуна 1368; автомобіль Audi Q5, 2013, дата реєстрації 19.08.2015, об'єм двигуна 1984 (а.с.45-46).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в м. Києві від 02.12.2016 №31/26-16198 встановлено, що станом на 29.11.2016 автомобілі: Fiat Doblo, кузов НОМЕР_12, номерний знак НОМЕР_3, Audi Q5, кузов НОМЕР_13, номерний знак НОМЕР_8, не відчужувались та зареєстровані за ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) та поставлені в Єдиному державному реєстрі МВС до автоматизованого обліку «Арешт та/або заборона на відчуження» і «Розшук та/або затримання» (а.с.67).

Висновком службової перевірки за фактом проведення перевірки матеріалів, що стали підставою до перереєстрації автомобіля марки Mercedes-Benz G500, кузов НОМЕР_4, номерні знаки НОМЕР_11 встановлено, що під час проведення 19.11.2016 перереєстрації автомобіля Mercedes-Benz G500, кузов НОМЕР_4, номерні знаки НОМЕР_11 на нового власника - громадянина ОСОБА_8, було порушено вимоги п. 41 Порядку, реєстрацію вказаного транспортного засобу скасувати (а.с.69-72). З листа Регіонального сервісного центру у Львівській області від 29.12.2016 № 31/13-4677 встановлено, що реєстрація транспортного засобу Mercedes-Benz G500, кузов № НОМЕР_4, номерні знаки НОМЕР_11, - скасована (а.с.73), що також підтверджується витягом «НАІС ДДАІ» МВС України від 29.12.2016 (а.с.74).

25.11.2016 до державного виконавця надійшла заява представника стягувача ОСОБА_7, в якій він просив у відповідності до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» накласти арешт та оголосити в розшук транспортні засоби, які зареєстровані на праві власності за ОСОБА_4: Fiat Doblo, 2013р.в., днз НОМЕР_3, Lexus LX570, 2009р.в., д.н.з. НОМЕР_1, КІА Sorento, 2014р.в., днз НОМЕР_6, Mercedes-Benz G63 AMG, днз НОМЕР_7, Audi Q5, 2013р.в., НОМЕР_8, Audi Q7, 2015р.в„ днз НОМЕР_9, Audi А6, 2016р.в. днз НОМЕР_10, Mercedes-Benz 6500, 2013р.в., НОМЕР_11 (а.с.47).

З метою забезпечення повного виконання виконавчого документу, оскільки боржник рішення суду не виконав, державним виконавцем 25.11.2016 винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника: Fiat Doblo, 2013р.в., днз НОМЕР_3, Lexus LX570, 2009р.в., д.н.з. НОМЕР_1, КІА Sorento, 2014р.в„ днз НОМЕР_6, Mercedes-Benz G63 AMG, днз НОМЕР_7, Audi Q5, 2013р.в„ НОМЕР_8, Audi Q7, 2015р.в., днз НОМЕР_9, Audi А6, 2016р.в. днз НОМЕР_10, Mercedes-Benz 6500, 2013р.в., НОМЕР_11, що належить боржнику ОСОБА_4, та постановлено витрати, пов'язані з розшуком стягнути з боржника (а.с.49-50).

Згідно відповіді № від 21.11.201. Пенсійного фонду України ОСОБА_4 працює в ТОВ «Автобіографія» () (а.с.51), в зв'язку з чим постановою № 1397/11 головного державного виконавця Руденко Ю.О. від 25.11.2016 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_4 (а.с. 52-53). Проте, листом ТОВ «Автобіографія» вих. № 30/11-16 від 30.11.2016 державного виконавця повідомлено, що ОСОБА_4 не працює на вказаному підприємстві з 23.11.2016 згідно наказу про звільнення № 7-к від 22.11.2016 (а.с.54).

28.11.2016 представником боржника ОСОБА_10 подано до Шевченківського PB ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві клопотання про зупинення вчинення виконавчих дій, в якому останній просив зупинити виконавче провадження № 52409127 до моменту скасування заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2016 у справі №761/12468/16-ц (а.с.59-60). Відповідь на подане клопотання було направлено на адресу боржника: АДРЕСА_2 (а.с.61).

09.12.2016 представником боржника ОСОБА_10 подано заяву Начальнику Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУ юстиції у м. Києві Нестеренко Д.В., в якій він просив скасувати постанову державного виконавця від 25.11.2016 про розшук майна боржника, про що винести відповідну постанову (а.с.62-63). Відповідь на вказану заяву державним виконавцем направлено представнику боржника ОСОБА_10 на адресу зазначену у вказаній заяві (а.с.64).

15.12.2016 державним виконавцем направлено на відомі адреси боржника ОСОБА_4: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 та адресу представника боржника ОСОБА_10,: АДРЕСА_3, вимогу державного виконавця про зобов'язання ОСОБА_4 надати декларацію про доходи та майно боржника та повідомити про місцезнаходження транспортних засобів, які належать на праві власності боржнику (а.с.65-66).

Відповіді на заяву та клопотання представника боржника, а також вимогу державного виконавця в установленому порядку було надіслано на відповідні адреси боржника та його представника, проте в подальшому були повернуті на адресу відділу державної виконавчої служби в зв'язку із закінченням термінів зберігання (а.с.55-58).

Відповідно до ст. 383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця є гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а також забезпеченням у разі порушення прав чи свобод заявника їх поновлення шляхом зобов'язання державного виконавця усунути ці порушення або іншим шляхом.

Відповідно до ст. 18 Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, Проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановления вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, утому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Отже, оголошення транспортних засобів у розшук шляхом винесення державним виконавцем відповідної постанови передбачено вимогами Закону.

З урахуванням наведеного та положень Закону України «Про виконавче провадження»не можна вважати, що оголошення майна у розшук є неправомірними діями державного виконавця, які порушують права чи свободи боржника, у розумінні. ст. 383 ЦПК України, натомість такі дії державного виконавця направлені на виконання рішення суду, що є обов'язковим.

Посилання апелянта на те, що станом на час винесення постанови про розшук майна боржника від 25.11.2016 йому на праві власності не належали транспортні засоби, зокрема і ті, що були визначені як такі державним виконавцем, не підтверджено доказами в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК Україникожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене як доводи скарги на дії та постанови державного виконавця так і доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення про відмову в задоволенні скарги.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, а доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість рішення суду не впливають.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України, підставами для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції і залишення ухвали без змін є постановлення судом першої інстанції ухвали з додержанням вимог закону.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_6 про визнання незаконною та скасування постанови Головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Руденка Ю.О. про розшук майна боржника - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва