Справа № 438/812/17
Номер провадження 2/438/472/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2017 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області у складі:

судді Хемич О.Б.

за участю секретаря судових засідань - Валькович Г.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борислав Львівської області справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків,

встановив:

ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В обругнтування позовних вимог, позивачка покликається на те, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 17.03.2009р. шлюб, укладений між нею та ОСОБА_4, було розірвано. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З моменту розірвання шлюбу, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батькіських обов'язків, не спілкується з дитиною, свідомо не приймає участі у житті сина. Дитина проживає з відповідачкою, витрати на утримання дитини поділяють мати позивачки та її другий чоловік.

Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням приймати участь в утриманні сина, однак її прохання були залишені без уваги. Згідно з рішенням Бориславського міського суду Львіської області від 23.08.2017 року з ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина стягуються аліменти.

Для підвищення світогляду дитини, покращення фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав, позивачка має намір в часі літніх канікул з 01.07.2018 року до 31.07.2018 року забезпечити відпочинок своєму малолітньому синові в Італійській Республіці, де на даний час проживає рідна бабця хлопчика - ОСОБА_5, яка має документи та дозвіл на постійне місце проживання, облаштоване помешкання та постійне місце праці. Бабця постійно пітримує внука матеріально, піклується, спілкується з хлопчиком по телефону і неодноразово запрошувала позивачку з сином в гості. Олександр любить свою бабусю та зацікавлений в поїздці.

Враховуючи викладене вище, позивачка просить надати дозвіл на виїзд з України її малолітньому синові ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

В судове засідння відповідач не з'явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчать відмітки на поштових відправленнях та оголошення про виклик до суду, опубліковане в газеті «Львівська Пошта» № 89 (1999) від 16.11.2017 року, причини неявки суду невідомі.

Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради - завідувач сектором профілактики служби у справах дітей Бориславської міської ради - Герцан Н.В., в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, зазначила, що на неодноразові виклики на засідання органу опіки та піклування відповідач не з'являвся; надання дозволу на виїзд дитини за кордон буде і в інтресах дитини.

Вислухавши пояснення позивачки, її представника, представника орагану опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч.7 ст.7 СК дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою.

Згідно з ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані дбати про створення умов для всебічного розвитку дитини в тому числі її фізичного розвитку.

Пунктами 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Згідно ч.1,2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч.1 ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Відповідно до ч.3 ст.313 Цивільного кодексу фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» неповнолітні громадяни України виїжджають з України за наявності паспорта громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичного паспорта, службового паспорта, проїзного документа дитини, який видається дітям у віці до 18 років, або якщо вони вписані в закордонний паспорт одного з батьків, та у його супроводі.

Пунктом 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57, передбачено виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.95 № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків;

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 10.08.2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 уклали шлюб, актовий запис № 110.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у сторін народився син - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження Серія НОМЕР_1 від 24.04.2007 р.).

17.03.2009 року шлюб, укладений між ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. було розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 від 17.03.2009 р.).

Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданною МПП «Бескид», малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає разом зі свою матір'ю за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з довідкою б/н від 15.08.2017 р. та характеристикою б/н від 01.08.2017 р., наданою Бориславською загальноосвітньою школою № 5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно навчається в ЗОШ № 5 м. Борислава Львівської області з першого класу, має хороший розумовий та фізичний розвиток, виявляє зацікавленість навчанням, мати приділяє належну увагу вихованню сина, приймає активну участь в роботі батьківського комітету, батько жодного разу не відвідував школу.

05.07.2012 року відділом ДРАЦС Бориславського міського управління юстиції Львівської області між ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. зареєстровано шлюб, актовий запис № 69. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_9» ( свідоцтво про шлюб Серія АДРЕСА_2 від 05.07.2012 р.)

23.08.2017 року рішенням Бориславського міського суду Львівської області з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно з довідкою Бориславського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області від 07.11.2017 року № 01-19/3012 за ОСОБА_4 числиться заборгованість зі сплати аліментів за період з 29.06.2017року до 31.10.2017 року на загальну суму 4 067 (чотири тисячі шістдесят сім грн. 00 коп.) грн.

Позивач недноразово зверталася до відповідача з проханням надати нотаріально посвідчену згоду для виїзду дитини з України, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії листів від 19.08.2017 року, 31.08.2017 року, проте відповідач жодного разу не з'являвся до нотаріуса для надання згоди на виїзд сина за кордон.

Згідно висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу опіки і піклування, затвердженого рішенням виконкому Борисавської міської ради № 234 від 25.10.2017 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне надати дозвіл на виїзд з України малолітньої дитини ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 в супроводі матері ОСОБА_2 в Італійську Республіку в період з 01.07.2018 року до 31.07.2018 року.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 (серія НОМЕР_3), виданого 03.05.1990 р. матір'ю позивачки є ОСОБА_5, яка є відповідно бабусею малолітнього ОСОБА_3.

Згідно з наявними матеріалами в справі, мати позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає в Італійській Республіці за адресою: АДРЕСА_3 та працює помічницею сім'ї (посвідчення особи № НОМЕР_4 дійсне до 23.01.2025 р. ) приймає участь у вихованні малолітнього внука ОСОБА_3, допомагає матеріально, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанцій про переказ грошових коштів.

Ст.10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Таким чином, суд вважає, що права дитини на відпочинок, охорону здоров'я та свободу пересування підлягають захисту, отже позов слід задовольнити.

Керуючись ст. ст.3, 60, 212, 213, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

- позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки і піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків , - задовольнити в повному обсязі;

- надати дозвіл на виїзд з України малолітньої дитини ОСОБА_3 без згоди та супроводу батька ОСОБА_4 в супровіді матері ОСОБА_2 в Італійську Республіку в період з 01 липня 2018 року по 31 липня 2018 року включно.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівськоїобласті через Бориславський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщоапеляційну скаргу не було подано. У разіподанняапеляційноїскаргирішення, якщойого не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Б. Хемич