Справа№ 640/9783/17
"21" листопада 2017 р.
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді: Нев'ядомського Д.В.
при секретарі: Коломойцеві М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягненні аліментів на утримання дитини, -
Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів , зазначаючи те , що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 30 червня 2006 року, актовий запис № 305 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова. Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітня дитина : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні.
Позивач в позовній заяві просить суд розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Перед початком судового засідання позивач ОСОБА_1заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 30 червня 2006 року, актовий запис № 305 , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова, серія 1-ВЛ № 036710.
Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітня дитина : син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження актовий запис № 5096 ,серія I-ВЛ № 358809 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.
Під час спільного проживання відповідач самоусунувся від участі у веденні спільного домашнього господарства, матеріального утримання родини не надає. Спільне господарство не ведеться з червня 2011 року. Фактичні шлюбні відносини припинені. Відповідач довгий час проживає з іншою сім»єю. Сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю. Спору про місце проживання дитини не виникає. За таких підстав , суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, та їх малолітній дитині.
Від позивачки надійшло клопотання, що після розлучення вона залишає собі прізвище «Никифорова»
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи, у них склались абсолютно різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових питань, вони втратили почуття взаємоповаги та любові, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя та їх неповнолітній дитині.
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно зі ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. З ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.
Тому суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 червня 2017 року і до повноліття дитини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 212, 213-215, 218, 367 ЦПК України, ст.ст.112, 180-183 Сімейного кодексу України, -

Позовні вимогиОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягненні аліментів на утримання дитинизадовольнити в повному обсязі.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_3 ,зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Харкова. актовий запис № 305.
Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище «Никифорова».
Стягнути з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини -сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.В. Невядомський