КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5158/17
Провадження № 2/552/1576/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2017 року Київський районний суд м. Полтава в складі: судді Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 про визнання дій незаконними, скасування постанови державного виконавця та скасування свідоцтва виданого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та просить суд визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_10 незаконними, визнати недійсними та скасувати постанову державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 28.02.2017 року та акта ЗВП 44096157 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 28.02.2017 року.

25.09.2017 року позивач збільшив свої вимоги та просить суд залучити до справи як співвідповідача приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9, визнати недійсним і скасувати свідоцтво видане 16.03.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 про право власності ОСОБА_7 на ? частини квартири АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Свій позов обґрунтовує тим, що в провадженні ОСОБА_8 ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з нього боргу на користь ОСОБА_7 в сумі 344724,60 гривень. В рамках даного провадження накладено арешт на все його майно. Так, державним виконавцем було передано на реалізацію ? частину належної позивачу квартири АДРЕСА_2 за ціною 135650 гривень, яка була визначена на підставі звіту про незалежну оцінку майна. Вважає дану оцінку проведено з порушення чинного законодавства, що в свою чергу призвело до винесення державним виконавцем протиправної постанови про передачу майна стягувачу і таким чином його позбавлено права власності. Крім того, з його доходу, який він отримував у Крюківській виправній колонії державним виконавцем не здійснювались дії щодо звернення стягнення на його заробітну плату.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_8 ВДВС м. Полтави просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях та пояснив суду, що державним виконавцем вчинялись виконавчі дії щодо стягнення боргу за ОСОБА_2, але заборгованість не була погашена.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 18.08.2017 року до участі у справі за клопотанням відповідача залучено приватного нотаріуса ОСОБА_9

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_9 в судове засідання не зявилась, від неї надійшли заперечення проти позову та заява про розгляд справи без її участі.

Третя особа ОСОБА_6 позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Суд заслухавши сторони та дослідивши наявні докази по справі встановив наступне.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження №44096157 про стягнення на користь фізичних та юридичних осіб з боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі 351706,39 гривень.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем 10.06.2014 року здійснено опис майна боржника, а саме ? частини квартири №30 загальною площею 46,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. П.Юрченка,24, яка на праві власності належить ОСОБА_2.

Відповідно до рішення апеляційного суду Полтавської області від 27.08.2015 року визначено розмір частки ОСОБА_2 як ? частина у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3.

10.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

10.06.2016 року виготовлено звіт про вартість майна, а саме визначено вартість ? частини квартири АДРЕСА_2 в сумі 135 650 гривень.

У ході проведення виконавчих дій Полтавською філією ДП «Сетам» внесено відомості до системи СЕТАМ щодо реалізації нерухомого майна на електронних торгах.

Згідно протоколів проведення електронних торгів №181668,№185797 та №226776 торги не відбулися.

Відповідно до ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувача і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобовязаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Стягувачу ОСОБА_7 25.01.2017 року направлено листа щодо залишення за собою або відмови від залишення нереалізованого майна в порядку ст.61 Закону України «Про виконавче провадження».

У звязку з тим, що стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно державним виконавцем 28.02.2017 року винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Арештоване нерухоме майно передавалось на реалізацію за стартовою ціною лоту в розмірі 135 650 гривень,а також за ціною 115 302,50 гривень та 94 955 гривень після проведених уцінок, про що свідчать зареєстровані повідомлення в системі електронних торгів арештованого майна. У звязку з тим, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_7 в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 44096157 становить 344 724,60 гривень та перевищує вартість майна, тому кошти за отримане майно ОСОБА_7 сплаті не підлягають.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

В судовому засіданні в якості свідка допитаний ОСОБА_11 який мав доручення на представництво інтересів позивача ОСОБА_2 та пояснив суду, що він був ознайомлений з оцінкою квартири, не погодився з нею, але і не оскаржував в судовому порядку.

Отже, суд аналізуючи всі докази в сукупності приходить до висновку, що реалізація майна боржника та передача майна стягувачу в рахунок погашення боргу здійснена з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстав для скасування постанови про передачу майна сгягувачу. В позові позивач як на підставу для скасування постанови посилається на той факт, що оцінка про вартість квартири на час передачі майна втратила чинність. Дане твердження спростовується нормами ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», а саме нормою про те, що якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Оцінка проведена 10.06.2016 року, строк її дії 6 місяців, майно передано на реалізацію 07.11.2016 року, тобто в межах строку.

Оскільки акт ЗВП 44096157 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 28.02.2017 року та свідоцтво від 16.03.2017 року видане приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9 видавались на підставі постанови про передачу майна стягувачу від 28.02.2017 року, яка є законною, тому відсутні підстави для визнання вищевказаних документів незаконними.

Твердження позивача про те, що він мав дохід під час перебування у Крюківській колонії на який можливо було звернути стягнення судом не прийняті з таких підстав.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати. Таку заяву стягувач ОСОБА_7О . не подавала.

У звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави.

СУДДЯ О.К.МИРОНЕЦЬ