Справа №701/1064/17-ц
Провадження №2/701/538/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого - судді -Костенка А. І.
за участю секретаря -Чикурової М. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Вікторівської сільської ради с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області у віці 62 роки померла мати позивача ОСОБА_7, про що 31 жовтня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 31 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. За життя ОСОБА_7, зробила заповітне розпорядження, а саме належну її земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 1,60 га., кадастровий номер НОМЕР_3, надану для ведення особистого селянського господарства і розміщену в адміністративних межах Вікторівської сільської ради, заповіла ОСОБА_4Належну позивачці земельну ділянку посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 площею 3,48 га., кадастровий номер НОМЕР_5, НОМЕР_6, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розміщену в адміністративних межах Вікторівської сільської ради, заповіла ОСОБА_5 і позивачці. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за № 37, не змінений і не скасований. Відповідно довідки Вікторівської сільської ради №1562 від 20.10.2017 року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7, являються: ОСОБА_6, - чоловік; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_3 - дочка. Спадкоємцями за заповітом являються: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_3 13.10.2017 року позивач, тобто ОСОБА_3, подала заяву до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3.48 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_4.

13.10.2017 року постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки нею не було пред'явлено правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку, що і змусило представника позивача звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просили суд розглянути справу у їх відсутності.

Представник Вікторівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнав та просить справу слухати у його відсутності.

Треті особи: ОСОБА_5, та ОСОБА_6, в судове засідання не з'явилися, але згідно письмоих заяв не заперечували проти задоволення заявлених вимог та просили справу слухати у їх відсутності.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з′явився, але його неявка неперешкоджає розгляду справи по суті, на підставі зібраних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1233, 1234, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області у віці 62 роки померла мати позивача ОСОБА_7, про що 31 жовтня 2014 року зроблено відповідний актовий запис за № 16. Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане 31 жовтня 2014 року виконавчим комітетом Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. За життя ОСОБА_7, зробила заповітне розпорядження, а саме належну її земельну ділянку, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 площею 1,60 га., кадастровий номер НОМЕР_3, надану для ведення особистого селянського господарства і розміщену в адміністративних межах Вікторівської сільської ради, заповіла ОСОБА_4 Належну позивачці земельну ділянку посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 площею 3,48 га., кадастровий номер НОМЕР_5, НОМЕР_6, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розміщену в адміністративних межах Вікторівської сільської ради, заповіла ОСОБА_5 і позивачці. Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, зареєстрований в реєстрі за №37, не змінений і не скасований. Відповідно довідки Вікторівської сільської ради №1562 від 20.10.2017 року спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_7, являються: ОСОБА_6, - чоловік; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - син; ОСОБА_3 - дочка. Спадкоємцями за заповітом являються: ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_3 13.10.2017 року позивач, тобто ОСОБА_3, подала заяву до Маньківської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 3.48 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адмінмежах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, яка належала матері - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії НОМЕР_4. 13.10.2017 року постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину оскільки нею не було пред'явлено правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України ж кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до закону спадщина належить позивачу з часу відкриття спадщини, як спадкоємець позивач є власником майна в порядку спадкування, зобов'язаний утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 322, 328, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_7 згідно державного акту серії НОМЕР_4 від 15 липня 2002 року виданого на підставі рішення сесії Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 18.06.2002 року №2/7 площею 1.7423 га., в адміністративних межах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за кадастровим номером НОМЕР_6.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяА. І. Костенко