Ухвала

іменем україни

06 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року КС «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, мотивуючи свої вимоги тим, що у відділі державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь заявника заборгованості за кредитним договором, а саме: на підставі заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року у розмірі 24 137,98 грн і 243,60 грн судових витрат і на підставі заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2014 року у розмірі 16 208,04 грн і 243,60 грн судових витрат, а всього 40 833,22 грн.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 05 травня 2015 року заяву КС «Імперіал ЛТД» задоволено.

Змінено спосіб і порядок виконання зведеного виконавчого провадження.

Визнано за КС «Імперіал ЛТД» право власності на нерухоме майно, яке належить боржнику ОСОБА_5, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 17 грудня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано і постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» про зміну способу виконання рішень Старобільського районного суду Луганської області від 04 грудня 2014 року і 14 січня 2015 року в справі за позовом КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

У касаційній скарзі голова правління КС «Імперіал ЛТД», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

У статті 14 ЦПК України визначено, що при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Частиною 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 листопада 2015 року в справі № 6-1829цс15.

З урахуванням вказаного, відмовляючи у задоволенні заяви КС «Імперіал ЛТД» та скасовуючи ухвалу місцевого суду, апеляційний суд правильно виходив із того, що вимоги заявника про зміну способу виконання судового рішення зі стягнення заборгованості на визнання права власності фактично змінюють рішення суду по суті та самостійно змінюють спосіб захисту, передбачений ст. 16 ЦК України.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, постановив законну і обґрунтовану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Імперіал ЛТД» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Луганської області від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня О.В. Попович