Справа №522/5292/17
Провадження №6/522/252/17

21 березня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1 І.П.Н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло подання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1 І.П.Н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши вищевказане подання та дослідивши письмові матеріали справи вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Подання подане з додержанням чинного законодавства України.
Вказана постанова була направлена боржнику за адресою його мешкання для виконання та до відома а також стягувачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи супровідним листом щодо такої відправки. 24.02.2017 року боржник отримав копію вказаної постанови.
Також з матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 27.02.2017 року.
Доказів щодо належного вручення постанови про відкриття провадження або відмова від її отримання суду не надані.
З подання вбачається, що в рамках виконавчого провадження державним виконавцем були вчинені дії щодо виявлення у боржника майна, звернення стягнення на це майно, про що отримана інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №80107866 від 10.02.2017 року та накладено арешт постановою державного виконавця від 21.03.2016 року на все майно.
Також державним виконавцем неодноразово направлявся виклик державного виконавця на адресу ОСОБА_2
Також виконавцем було здійснено запит щодо належності транспортних засобів ОСОБА_2, з якого вбачається. що транспортні засоби за ОСОБА_2 не значаться.
З усього вищенаведеного вбачається, боржник вже досить тривалий час не виконує вимоги виконавчого документу, який перебуває у провадженні заявника та не зявляється до заявника для вирішення питання про погашення заборгованості.
Згідно п.19 ч.2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.
Як вбачається, відділом в повному обсязі були вжиті заходи щодо примусового виконання виконавчого документа.
Як вбачається, заявник звернувся до суду з метою реалізації повноважень за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - для виконання зобов'язань за рішенням.
Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обовязковими до виконання на всій території України.
Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, визначає Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Боржник, у встановлений йому строк для виконання зобовязань по виконавчим документам, у добровільному порядку не виконав, у звязку з чим заявником до суду було направлено подання про встановлення йому тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України.
Пунктом 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення вїзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України.
Крім інших покладених на органи Державної прикордонної служби України завдань, вони також мають право, зокрема, зясовувати підстави вїзду в Україну або виїзду з України, не пропускати через державний кордон України осіб без дійсних документів на право його перетинання, осіб, які надали завідомо неправдиві відомості під час одержання зазначених документів, осіб, які мають невиконанні зобовязання покладених на них судовим рішенням, у тому числі і судовим наказом.
Відповідно до п.2 та п.5 ч.1 ст. 6 Закону України N 3858-XII від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянину України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України та/або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.
Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі і судовим наказом, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.
Суд вважає, що заявником не доведений факт ухилення боржника від виконання зобовязань за виконавчим документом.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 167, 179, 208-210, 217, 377-1 ЦПК України; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»,суд
Подання головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про тимчасову заборону виїзду за межі України громадянці України ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1 І.П.Н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) - задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України - громадянинці України ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_1 І.П.Н. НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до виконання зобовязань за виконавчим документом.
Ухвала про підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_4

21.03.2017