Справа №664/2164/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

при секретарі Бондаревій Т.К.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олешки Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме належного їй електродвигуна марки АИР100L 44 квт, 1450 об/хв., вартістю 2847,00 гривень, переданого нею ОСОБА_2 у користування із зобов*язанням відповідача повернути належний їй електродвигун, а у випадку відсутності майна у відповідача , стягнути з останнього на її користь вартість електродвигуна в сумі 2847,00 гривень. Також позивачем заявлено вимоги про відшкодування з відповідача моральної шкоди у зв*язку з неповерненням її майна в сумі 5 тисяч гривень.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з відповідачем знаходилися у добросусідських відносинах, їх дочки дружили між собою. На прохання ОСОБА_2 про допомогу, коли у нього зіпсувався електродвигун для подачі води, а той вирощує свиней у фермерському господарстві, вона виручила його і у серпні 2014 році надала йому у тимчасове користування свій електродвигун марки АИР100L 44 квт, 1450 об/хв. За усною домовленістю з ОСОБА_2 він мав повернути належний їй електродвигун на першу вимогу. У червні 2016 року вона попросила ОСОБА_2Г повернути їй електродвигун, на що останній відповів, що йому треба зробити ремонт (перемотку) двигуна. Після ремонту він його їй поверне. Через деякий час вона повторно звернулася до відповідача, який перестав відповідати на її телефонні дзвінки. При зустрічі сказав, що двигун відремонтував і привезе його їй сам, хоча вона мала з собою транспорт для перевезення і вимагала передати їй двигун, але ОСОБА_2 відмовився. Таким чином вона зрозуміла, що відповідач вирішив привласнити належне їй майно і звернулася до відділення поліції, однак слідчі лише формально опитали відповідача, який визнав факт незаконного володіння майном. А при її повторному зверненні до прокуратури після початку розслідування провадження у справі було закрито. Вказаними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, що полягає у постійному нервуванні, головних болях, необхідності звертатися до невропатолога та приймати ліки, вона тривалий час займається питанням повернення власного майна, витрачає гроші на поїздки до суду, на звернення до адвоката, забезпечує явку свідків. Крім того, вона виплачувала сусіду ОСОБА_3 гроші за користування його електродвигуном. Тому вона визначила розмір моральної шкоди у 5000 гривень, які просить стягнути з ОСОБА_2 , як і понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, на поїздки, на публікацію оголошення у пресі, та на придбання ліків з метою нормалізації тиску. Позов просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Наддніпрянська правда» №№99-100 від 16.12.2016 року.

Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що йому відомо про те, що ОСОБА_1 позичила ОСОБА_2 електродвигун а той їй його не повернув, У позивача у господарстві було два електродвигуни, і тим, що вона позичила відповідачу , вона не користувалася, тримала про запас на випадок поломки другого. З допомогою електродвигуна позивач поливає виноградник на площі 1 га. ОСОБА_1 неодноразово влітку 2016 року зверталася до ОСОБА_2 з проханням повернути електродвигун , оскільки її другий двигун вийшов з ладу

( «згорів»), і до поліції зверталася, але це нічого не дало, ОСОБА_2 тільки обіцяє їй повернути двигун.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що позивач є його матір*ю, його батько купив електродвигун, що мати позичила ОСОБА_2, для поливу власного городу. У ОСОБА_2 зламався двигун і він попросив матір дати на певний строк, і вони домовилися, що двигун поверне на першу вимогу У липні 2016 року мати неодноразово зверталася до відповідача з проханням повернути двигун, але той лише обіцяє повернути, заявляє про ремонт, а фактично нічого не робить. Вони їздили з матір*ю до відповідача, дзвонили по телефону, але до цього часу відповідач двигун не повернув.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали висновку за №4107 ( матеріали ЖЕО №5690 від 19.07.2016р.) Олешківського ВП Новокаховського ВПГУНП за заявою ОСОБА_1О та оцінивши отримані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу належить електродвигун марки АИР100L 44 квт, 1450 об/хв., вартістю 2847,00 гривень, який вона влітку 2014 року надала у користування відповідачу ОСОБА_2 за усною домовленістю повернути річ на її першу вимогу, яка мала місце влітку 2016 року. Відповідачем ОСОБА_2 відповідно до його пояснень від 07.08.2016 року за матеріалами висновку за №4107 Олешківського ВП Новокаховського ВПГУНП за 2016 р. визнано факт користування електродвигуном, належним ОСОБА_1 протягом двох років, і ним здано двигун в ремонт для перемотки через виниклу несправність, з обіцянкою повернути власнику після ремонту(а.с.39). Висновком від 08.08.2016 року встановлено наявність між сторонами цивільно-правових відносин(а.с.49). Вартість електродвигуна в сумі 2847,00 гривень підтверджена довідкою, виданою ФОП ОСОБА_5 23.03.2016 року(а.с.13-14).

Відповідно до положень ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідно правової основи заволоділа ним.

Таким чином, позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем ОСОБА_1 у судовому засіданні доведено, що її майно, право власності на яке підтверджено належним чином, утримується відповідачем ОСОБА_2 безпідставно, тому належне позивачеві майно підлягає поверненню їй.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В даному випадку йдеться наявність зобов*язально-правових заходів відносин власності саме шляхом витребування майна від особи, якій це майно було передано за договором та яка не виконала зобов*язання про його повернення у встановлений договором строк. Судом встановлено наявність усного договору користування майном, належним позивачу , яке було передано відповідачу з домовленістю повернення власнику на першу вимогу. Така вимога мала місце в липні 2016 року. Наявність такої домовленості і факт користування електродвигуном позивача відповідачем визнано. Показаннями свідків ці обставини підтверджено, як і те, що відповідач ухиляється від виконання договору щодо повернення майна власнику .

Тому в цій частині вимого позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню Також суд вважає, виходячи із встановленого тривалого строку користування спірним майном ( два роки) та пояснень відповідача щодо несправності електродвигуна, стягнути з відповідача вартість електродвигуна у випадку його відсутності чи несправності в сумі 2847,00 гривень.

Відповідачем також заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди. Положеннями ст.ст. 386, 23 ЦК України передбачено підстави відшкодування моральної шкоди. Разом з тим, в даному випадку позивачем заявлено віндикаційний позов , а не позов про відшкодування шкоди, тому підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено про відшкодування судових витрат по сплаті судового збору. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу, а також витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому суд вважає обґрунтованими і відносить на відповідача обов*язок повернути позивачу сплачений нею судовий збір в сумі 640,00 гривень пропорційно задоволеному позову та витрати на публікацію оголошення в газеті в сумі 150,00 гривень (а.с.50). Статтею 85 ЦПК України також передбачено можливість отримання компенсації витрат, пов'язаних з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників. Позивачем надано дві квитанції на покупку бензину в дні розгляду справи на загальну суму 699,77 гривень.(а.с.50), яка пояснила, про використання транспорту її сина для поїздок до суду з метою забезпечення доставки свідків в судове засідання та її особисто. Тому суд вважає надані позивачем докази на підтвердження відповідності понесених нею витрат виходячи із дальності переїзду, кількості судових засідань належними і задовольняє їх у заявленій сумі. Крім того, позивачем було надано квитанцію на придбання медикаментів, необхідність у прийманні яких нічим не доведена, як і не встановлено причинний зв*язок між заявленими вимогами та понесеними витратами на придбання ліків в сумі 42,77 гривень, тому в цій частині вимоги задоволенню не підлягають. Таким чином загальна сума понесених витрат у справі, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1400,96 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, ч.3 ст. 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 387 ЦК України, суд

в и р i ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Витребувати із чужого незаконного володіння майно, яке являється власністю ОСОБА_1, - а саме : електродвигун марки АИР100L 44 квт, 1450 об/хв., вартістю 2847,00 гривень, і зобов*язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 належний їй на праві власності електродвигун марки АИР100L 44 квт, 1450 об/хв., вартістю 2847,00 гривень , а у випадку відсутності майна стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість утримуваного майна в сумі 2847,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі у сумі 1400,96 гривень.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення протягом десяти днів з дня залишення заяви про його перегляд без задоволення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.