Справа №583/3235/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О.В.
Номер провадження 22-ц/788/366/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті 1особи: державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Охтирської міської ради Севостянова Надія Петрівна, приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович

про визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації права власності, -

в с т а н о в и л а:

17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2007 року по справі № 2-474/2007, за ним та ОСОБА_7 було визнано право власності на 1/2 частину будинку з господарсько-побутовими будівлями за кожним, що розташований в АДРЕСА_1. 30 жовтня 2007 року кожен із них зареєстрував право власності на 1/2 частину зазначеного будинку. Відповідно до мирової угоди, затвердженої ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року по справі № 2-265/2008, ОСОБА_7 передає ОСОБА_3 у власність погріб, який зазначений в технічній документації на будівлію по АДРЕСА_1 під літ. «п-2» та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1. А ОСОБА_3 зобов'язується знести з території вказаної земельної ділянки певні будівлі, споруджує огорожі. 23.10.2009 року державним виконавцем було складено акт про виконання ухвали від 29.12.2008 року у справі № 2-265 у повному обсязі. При зверненні представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 до Центру надання адміністративних послуг Охтирської районної державної адміністрації з заявою про державну реєстрацію права власності н 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, державним реєстратором Севостяновою Н.П. було прийнято рішення про відмову у державнй реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_4 У зв'язку з цим позивач не може реалізувати своє право власності на вказану земельну ділянку, яка була передана йому у власність за мировою угодою. Просить визнати недійсним та скасувати договір дарування в частині дарування 1/2 частини земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, загальною площею 0,1033 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладеного 31.08.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та посвідченого приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І.М. і зареєстрованого в реєстрі за № 2061 та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 16.12.2015, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 27142281, номер запису про право власності: 12559580.

Рішенням суду від 03 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує норми матеріального та процесуального права. Судом було відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування інвентарної справи, хоча даний доказ міг підтвердити доводи позивача, викладені у позовній заяві. Також суд вимагав довести факти, що вже встановлені ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09.10.2007 року у справі № 2-474 та від 29.12.2008 року у справі № 2-265. З даних ухвал чітко вбачається щодо якого саме майна та щодо яких саме земельних ділянок відбувався розподіл та визначено право власності. Безпідставно судом було відмовлено у прийнятті заяви про зміну підстав позову. Судом порушено норму матеріального права, закріплену ст. 120 ЗК України, яка визначає автоматичний порядок переходу права власності на земельні ділянки у зв'язку з переходом права власності на об'єкти нерухомого майна. Суд не врахував доводи позивача про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на підставі двох мирових угод розділити між собою в натурі майно колишнього колгоспного двору: нерухоме майно та земельні ділянки під цим майном, оскільки станом на 2007-2008 роки зазначені земельні ділянки вже були приватизовані ОСОБА_7 У 2011 році ОСОБА_7 подарував 1/2 частину будинку з господарськими спорудами та дві земельні ділянки, в тому числі і спірну, іншому своєму сину ОСОБА_4, хоча на земельну ділянку площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 також має право як член колгоспного двору, та на цій земельній ділянці знаходиться належне йому нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 жовтня 2007 року по справі № 2-474/2007 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, згідно з якою за ОСОБА_7 було визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 і виділено: в жилому будинку приміщення 1-1 площею 2,60 кв. м, приміщення 1-3 площею 550 кв. м., 1-2 площею 13,20 кв. м, прибудова І,ІІ площею 4,40 кв. м, 5,70 кв. м загальною вартістю 19930 грн., ганок - 224 грн., літню кухню - 11987 грн., прибудову - 4812 грн., прибудову - 284 грн., прибудову - 1267 грн., гараж-сарай ІІІ - 4955 грн., огорожа - ? вартістю 1221 грн., ворота - 894 грн., колодязь ? ч. - 509 грн., погріб - 3733 грн., а всього на суму 49906 гр.;

Зза ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння та виділено: в жилому будинку приміщення 1-4 площею 22,7 кв. м вартістю 15620 грн., прибудова ІІ площею 8,30 кв. м - 4335 грн., погріб - 1869 грн., сарай-гараж І, ІІ вартістю 8275 грн., сінник - 4914 грн., жомова яма - 4578 грн., господарська прибудова до гаража - 1296 грн., 1/2 частина воріт - 894 грн., 1/2 частина огорожі - 1222 грн., 1/2 частина колодязя - 600 грн., навіс - 1435 грн., літня кухня «Д» - 2020 грн., прибудова - 1589 грн., а всього на суму 48647 грн.

Також мировою угодою було визначено, що ОСОБА_3 за свій рахунок проводить наступні перебудови: закладає двері з приміщення 1-4 в приміщення 1-1; в приміщенні І (веранда) робить перегородку, як вказано на плані по 2 варіанту поділу (а саме ОСОБА_7 відходить 4,40 кв. м, ОСОБА_3 - 8,30 кв. м) та робить окремий вихід з будинку. Дані роботи ОСОБА_3 виконує до 15 листопада 2007 року. ОСОБА_3 за свій рахунок проводить індивідуальне газопостачання до своєї частини будинку і дані роботи виконує в строк до 01 лютого 2008 року. ОСОБА_3 зобов'язується звільнити літню кухню та погріб в строк до 15.11.2007 року (а. с. 10).

16 жовтня 2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_7 зареєстрували право власності кожний на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2008 року по справі № 2-265/2008 було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, за якою ОСОБА_7 передає ОСОБА_3 у власність: погріб, який зазначений в технічній документації на будівлю по АДРЕСА_1 під літ. «п-2» та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1;

ОСОБА_3 зобов'язується знести з території земельної ділянки, що по АДРЕСА_1: сінник, який в технічній документації зазначений під літерою «З», навіс, який значиться під літерою «в3», передає у власність ОСОБА_7 погріб, який значиться під літерою «п21», жомову яму - під літерою «ж», споруджує огорожу від краю будинку - літера «А» з відступом 1 м до будівлі сарай-гараж - літера «Г», споруджує огорожу вздовж бокової сторони земельної ділянки двору, починаючи спорудження з відступом 2 м від будівлі сарай-гараж (літера «І»). Сторони залишають у загальному користуванні колодязь, який значиться під літерою (№ 3), ОСОБА_3 має право проходу до будівлі літня кухня (літера «В») поза будівлею сарай-гараж (літера «Г»). За згодою сторін зазначені роботи мають бути виконані не пізніше 1 травня 2009 року (а. с. 12).

Згідно акту державного виконавця від 23.10.2009 року за згодою сторін встановлено межу з відступом 2 м від сараю «Г» по точці відступу вздовж прибудови до сараю «г» з відступом 3 м від літньої кухні «Д» до кінця земельної ділянки. Від краю будинку «а» буде встановлено калітку для проходу до газової витяжки та вікна та дану земельну ділянку за каліткою вимощено тротуарною плиткою. 30 жовтня 2009 року рішення суду виконано в повному обсязі (а. с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер (а. с. 96).

Відповідно до Державних актів серія НОМЕР_2, НОМЕР_3 ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 0,1172 га, розташована в АДРЕСА_2 з цільовим призначенням - індивідуальне житлове будівництво та земельна ділянка площею 0,5616 га за вказаною адресою з цільовим призначенням - особисте селянське господарство.

З Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,5616 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що вказаний державний акт виданий на три окремі земельні ділянки площами 0,200 га, 0,1033 га та 0,2583 га, разом 0,5616 га для ведення особистого селянського господарства.

18 серпня 2009 року Охтирською районною державною нотаріальною конторою посвідчено договір дарування земельної ділянки площею 0,200 га надану для ведення особистого селянського господарства (кадастровий НОМЕР_4) на ОСОБА_10 (а. с. 35;36).

За повідомленням Пологівської сільської ради Охтирського району від 19 грудня 2016 року зміна нумерації будинку по АДРЕСА_1 проведена згідно рішення 9 сесії Пологівської сільської ради 23 скликання від 18 лютого 2000 року (а. с. 83).

Згідно договору дарування земельної ділянки від 31 серпня 2011 року ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,4202 га, з них: 0,0586 га - для індивідуального житлового будівництва, 0,3616 га - для особистого селянського господарства, кадастрові НОМЕР_5 НОМЕР_6, НОМЕР_7, розташовані за адресою: АДРЕСА_3. (а. с. 32;33).

Для укладення договору дарування земельної ділянки ОСОБА_7 була видана Пологівською сільською радою довідка від 17.08.2011 року про те, що йому належить ? частина земельної ділянки площею 0,1172 га для індивідуального житлового будівництва, а також земельні ділянки 0,1033 га та 0,2583 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 с. пологи (а. с. 34).

Таким чином за вказаним договором дарування ОСОБА_7 подарував ОСОБА_4 земельні ділянки для особистого селянського господарства площею 0,1033 га та 0,2583 га. Земельна ділянка для особистого селянського господарства площею 0,200 га 18 серпня 2009 року була подарована ним ОСОБА_10

08 вересня 2016 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Севостяновою Н.П. при розгляді заяви представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з реєстраційним номером НОМЕР_8, що розташована: АДРЕСА_4, земельна ділянка 121, кадастровий номер НОМЕР_1, було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень на тій підставі, що право власності на вказану земельну ділянку вже зареєстровано за ОСОБА_4 (площа земельної ділянки - 0,1033 га) (а. с. 14).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав вважати, що позивачу згідно рішення суду належить 1/2 частина земельної ділянки площею 0,1033 га - для ведення особистого селянського господарства, а тому відсутнє порушене право позивача, яке б підлягало захисту із заявлених ним підстав.

Колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 посилається на те, що ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2008 року було визнано за ним шляхом затвердження мирової угоди право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1033 га за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на рухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 ЗК (в редакції, чинній на час постановлення ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2008 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають після одержання її власником або користувачем документа, котрий посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчуються державними актами.

З огляду на наведене та з урахуванням положень ст. 181 ЦК право власності на земельну ділянку виникає в особи з моменту державної реєстрації такого права.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України 1. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Зі змісту ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 грудня 2008 року вбачається, що 25.01.2008 року ОСОБА_7 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_7 з зустрічною позовною заявою про визнання частково недійсним державного акту на землю, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки. За наслідками розгляду зазначеної цивільної справи, судом було затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_7, за якою останній передає у власність позивачу 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Проте, в ухвалі суду про визнання мирової угоди не зазначено, яку саме земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 передає у власність ОСОБА_3 (її площу, цільове призначення). Відповідно до Державних актів серія НОМЕР_2, НОМЕР_3, на час затвердження мирової угоди судом, ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 0,1172 га, розташована в АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - індивідуальне житлове будівництво та земельна ділянка площею 0,5616 га за вказаною адресою з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, яка складалась з трьох окремих земельних ділянок площею 0,200 га, 0,1033 га та 0,2583 га.

За повідомленням Охтирського місьрайонного суду Сумської області цивільна справа № 2-265/2008 за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про визнання частково недійсним державного акту на землю, визнання права власності на ? частину земельної ділянки знищена по акту № 12 від 18.09.2014 року (а. с. 210).

Охтирським міськрайонним судом Сумської області, крім ухвали суду від 29 грудня 2008 року, направлено апеляційному суду також копію ухвали від 22 вересня 2009 року про роз'яснення рішення суду, постановлену в зазначеній цивільній справі, з якої вбачається, що ОСОБА_3 звертався до суду із заявою про роз'яснення вказаної мирової угоди, так як у нього виникли труднощі щодо її виконання в частині будівництва огорожі. Судом було роз'яснено порядок спорудження огорожі ОСОБА_3 Проте, із заявою про роз'яснення ухвали суду про затвердження мирової угоди в частині земельної ділянки, ОСОБА_3 не звертався та з 2008 року до 2016 року не вчинив жодних дій для реєстрації права власності на конкретну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, на підставі ухвали суду від 29 грудня 2008 року.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М., 31 серпня 2011 року ним були посвідчені договори дарування 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини земельної ділянки цільове призначення якої - для індивідуального житлового будівництва та земельної ділянки цільове призначення якої - для особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 Вивчивши зміст ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.12.2008 року ним зроблено висновок, що в ній йде мова про передачу тільки 1/2 частини земельної ділянки, цільове призначення якої: для індивідуального житлового будівництва. Такий висновок він зробив, враховуючи те, що в державному акті на земельну ділянку, цільове призначення якої - для особистого селянського господарства зазначено три земельні ділянки, одна з яких вже була відчужена 18.06.2009 року, після винесення вказаної ухвали (а. с. 95).

З матеріалів інвентарної справи на будинок АДРЕСА_1 вбачається, що за мировою угодою по справі № 2-265/2008 ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_7 господарсько-побутові будівлі: погріб, який значиться під літерою «п21», жомову яму - під літерою «ж», які знаходяться з боку тієї частини будинку, яка належить ОСОБА_7 ОСОБА_7 передав у власність ОСОБА_3 погріб під літ. «п-2», який знаходиться з боку тієї частини будинку, яка належить ОСОБА_3 Крім того ОСОБА_3 зобов'язувався знести з території земельної ділянки, що по АДРЕСА_1: сінник під літерою «З» та навіс під літерою «в3».

Тобто зміст мирової угоди та матеріали інвентарної справи свідчать про те, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 судом вирішувався спір щодо користування господарсько-побутовими будівлями та земельною ділянкою на якій вони розташовані.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що земельною ділянкою площею 0,1033 га він для ведення особистого селянського господарства не користувався, але вважає, що на цій земельній ділянці знаходяться належні йому господарсько-побутові будівлі літня кухня «Д» та прибудова «г» до сарая-гаража «Г», а тому він має право на цю земельну ділянку. Проте, яких-небудь належних доказів на підтвердження вказаної обставини ОСОБА_3 суду не надав. В той же час згідно діючого законодавства господарсько-побутові будівлі, які є приналежністю головної речі - будинку, повинні розташовуватись на земельній ділянці цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Колегія суддів не може взяти до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 має право на земельну ділянку площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства як член колгоспного двору. Державний акт на земельну ділянку площею 0,5616 га за адресою: АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - особисте селянське господарство, до складу якої входить окрема земельна ділянка площею 0,1033 га, виданий ОСОБА_7 в установленому порядку недійсним не визнано, а зміст мирової угоди від 29 грудня 2008 року, як зазначалося вище, не підтверджує передачу у власність ОСОБА_3 саме 1/2 частини земельної ділянки площею 0,1033 га для ведення особистого селянського господарства.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права в даній справі, не є підставою для скасування рішення суду, так як спір по суті судом вирішено правильно.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -