Справа № 157/3025/17
Провадження №2/157/385/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря Карпік Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтував тим, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Теклине по вул. Нова, 4а Камінь-Каширського району Волинської області.

04 червня 1995 року ОСОБА_5 померла. Спадщину після її смерті своєчасно прийняв чоловік ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

16 квітня 2004 року ОСОБА_4 помер. На випадок своєї смерті 30 березня 2004 року він склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 Спадщину після його смерті своєчасно прийняв позивач шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім позивача спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 являються також його дочки - ОСОБА_2, ОСОБА_3, які на спадщину не претендують. До складу спадкового майна входить вказаний вище житловий будинок, на який позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність на будинковолодіння правовстановлюючих документів і позасудовим порядком вирішити це питання неможливо.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Теклине по вул. Нова, 4а Камінь-Каширського району та належав покійному ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких також просять справу розглянути в їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтями 60, 70 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, побудували житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Теклине по вул. Нова, 4а Камінь-Каширського району Волинської області, загальною площею 55,7 м.кв. 04 червня 1995 року ОСОБА_5З померла. Спадщину після її смерті своєчасно прийняв чоловік ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. 16 квітня 2004 року ОСОБА_4 помер. На випадок своєї смерті 30 березня 2004 року він склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1 Спадщину після його смерті своєчасно прийняв позивач шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом являються також діти покійного відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, однак вони на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо визнання права власності на нього за позивачем. Зазначене підтвердили сторони в поданих до суду заявах. Також це встановлено з досліджених судом свідоцтв про народження серії І-ЕГ №264669 від 18.10.2017 року, І-АВ № 047864 від 29.03.1968 року, ІІ-АВ № 177960 від 22.03.1968 року, свідоцтв про одруження серії ІІ-ЯК № 0066219 від 13.03.1968 року, серії І-ЕГ № 403625 від 05.11.1988 року, свідоцтв про смерть серії І-ЕГ № 262631 від 06.05.1995 року, серії І-ЕГ № 144304 від 16.04.2004 року, заповіту, посвідченого Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району 30.03.2004 року за Р№ 14, свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 24.03.2005 року, повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області №361/02-14 від 12.10.2017 року, витягу з погосподарської книги №2 за 1997 рік особовий рахунок 471 с. Теклине Камінь-Каширського району, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 4а вул. Нова, село Теклине Камінь-Каширського району, виготовленого за станом на 11.03.2014 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №101678949 від 26.10.2017 року, спадкової справи № 61/2005 до майна померлого ОСОБА_4, повідомлення КП «Волинське обласне БТІ» № 2309 від 03.11.2017 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за заповітом житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Теклине по вул. Нова, 4а Камінь-Каширського району Волинської області, фактично набув на нього право власності. На даний час право власності на це майно ніким не оспорюється, а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на вказане будинковолодіння за позивачем.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 328, 1216, 1233, 1269, 1296 ЦК України, статтями 60, 70 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Теклине по вул. Нова, 4а Камінь-Каширського району Волинської області та належав ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_6