Справа № 477/2046/17
Провадження № 2/477/1094/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Універсальна Товарна біржа "Ріко-Альянс" про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 березня 2001 року житлового будинку з будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ним та ОСОБА_2, посвідчений на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс", зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод за № 60 від 11.03.2001 року.

В обґрунтування цих вимог вказував, що 11 березня 2001 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу вищевказаного майна, який зареєстрований на Універсальній товарній баржі "Ріко-Альянс" в Журналі реєстрації біржових договорів з нерухомості за № 60 від 11 березня 2001 року.

В подальшому вказаний договір нотаріально не посвідчувався, однак його умови сторонами виконано в повному обсязі. Положеннями п.8 вказаного Договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення не потрібне та такий пункт було внесено відповідно до положень ст.15 ч.2 Закону України «Про товарну біржу». На підставі вказаного договору право власності щодо вищезазначеного будинку було зареєстровано за ним КП ММ БТІ за реєстровим № 294 від 27.03.2001 року, що не викликало сумніву в правомірності вчинених дій з набуття права власності на вказане майно.

Звернувшись до нотаріуса для вирішення питання щодо відчуження належного йому майна позивачу було відмовлено в реєстрації права власності на житловий будинок, оскільки не була дотримана нотаріальна форма договору.

Посилаючись на те, що нині укладення вказаного договору нотаріально неможливе, в той же час, вказуючи на дотримання та виконання всіх його умов, позивач просить про визнання його дійсним, що є єдиним способом захисту його прав як власника вказаного майна.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою, в якій свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Третя особа - Універсальна товарна біржа "Ріко-Альянс" в судове засідання свого представника не направила, причину суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно.

Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог та на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 11 березня 2001 року Універсальною товарною біржею "Ріко-Альянс", ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав цілий житловий будинок з будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 Договір купівлі-продажу був укладений без подальшого його нотаріального посвідчення.

Згідно п. 2 Договору, вказаний житловий будинок з будівлями належали продавцям на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Жовтневою державною нотаріальною конторою Миколаївської області за реєстровим № 1-974 від 13.07.2000 року, зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за реєстром № 294 від 10.08.2000 року.

Відповідно до п. 3 договору, кошти за придбане майно було передано продавцем до підписання цього договору.

Право власності на вказане нерухоме майно в КП ММ БТІ за ОСОБА_1 було зареєстровано 27 березня 2001 року, реєстраційний номер 294 (а.с. 6-7).

Як вбачається з проведеної поточної інвентарізаційно-оцінювальної роботи спірного житлового будинку з будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 об'єкти самочинного будівництва відсутні. Станом на 28.12.2012 року власником зазначеного житлового будинку є ОСОБА_1 (а.с. 12).

Крім цього, належність позивачу спірного житлового будинку з будівлями підтверджується даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, в якому саме ОСОБА_1 зазначений в ньому, як власник (а.с. 8-11).

На підставі рішення Пересадівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 5 від 08.07.2016 року АДРЕСА_2 була перейменована на АДРЕСА_3 (а.с. 14).

Згідно з ч. 2 ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 рок угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Проте, з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п.4 Постанови № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»зі змінами та доповненнями, слідує, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах, міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 року, який був чинним на час спірних правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.

Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що сторони узгодили та виконали всі його суттєві умови, в тому числі й ціну, право власності за ОСОБА_1 на це майно зареєстровано в КП ММ БТІ, проте у зв'язку з невиконанням вимог щодо нотаріального посвідчення вказаного договору, позивач позбавлений можливості розпорядження вказаним майном, тобто здійснення всіх прав як власника. Посвідчення вказаного договору нотаріально нині неможливо, через реєстрацію права власності за позивачем.

За такого, враховуючи вимоги ст. 16 ЦК України, та встановивши узгодження та виконання всіх суттєвих умов договору, що посвідчення вказаного договору нині в нотаріальному порядку неможливе, суд вважає, що цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту шляхом визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_4 укладений 11 березня 2001 року між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1, та зареєстрований на Універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" в Журналі реєстрації біржових угод за № 60 від 11 березня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання його копії.

Суддя Л.М.Семенова