_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3602/17
Провадження № 2/520/7114/17
УХВАЛА

28.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про скасування рішення про державну реєстрацію та свідоцтва про право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

27.03.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про скасування рішення про державну реєстрацію та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, в якій позивач просить суд:

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.02.2014 року, індексний номер 17633361 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, видане Реєстраційною службою ОСОБА_1 міського управління юстиції;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 10819058 від 11.02.2014 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи те, що спір по справі стосується нерухомого майна, основна частина якого територіально відноситься до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 28.03.2017 року на підставі вищевказаної позовної заяви відкрито провадження по справі та призначено до попереднього судового засідання.

Разом з позовною заявою представником ОСОБА_1 міської ради надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01;

- встановлення заборони субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що 26.10.2016 року Київським районним судом м. Одеси по справі № 520/4414/16-ц ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради задоволено та зобов'язано ОСОБА_2 власними силами і за рахунок власних коштів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно прибудованих приміщень та другого поверху до квартири № 1, за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109, та приведення даної квартири у попередній стан, (у відповідність до технічного паспорту від 20.09.2002 року). Наразі рішення суду оскаржено в апеляційному порядку, судове засідання призначено на 13.04.2017 року о 14 год. 00 хв.

Факт самочинного будівництва й самовільного зайняття земельної ділянки у справі №520/4414/16-ц було встановлено постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року і ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року по справі №815/6165/14.

19.05.2015 року постановою ОСОБА_1 окружного адміністративного суду у справі №815/6165/14 адміністративний позов заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, до реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про скасування рішення, свідоцтва про право власності, зобов'язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Даними рішенням суду першої інстанції визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 10819058 від 11.02.2014 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, пр. Свободи, 109 А, загальною площею 105,6 кв.м. Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.02.2014року, індексний номер 17633361, а саме на житловий будинок по м. Одеса, пр. Свободи, 109 А, видане Реєстраційною службою ОСОБА_1 міського управління юстиції.

Ухвалою ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року - без змін.

07.12.2015 року ухвалою Вищого адміністративного суду України ОСОБА_5 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.05.2015 року та ухвалу ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року.

Не погоджуючись із результатами розгляду справи, ОСОБА_5 подав заяву про перегляд судових рішень. 24.01.2017 року Верховний Суд України прийняв постанову у справі № 815/6165/14 якою задовольнив заяву ОСОБА_5 частково, скасувавши постанову ОСОБА_1 окружного адміністративного суду від 19.05. 2015 року, ухвалу ОСОБА_1 апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року, ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.12.2015 року та закрив провадження у справі.

Верховний Суд України мотивував своє рішення тим, що даний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що оспореним реєстраційним діям передує невирішений спір між його учасниками про право цивільне, зокрема, про право на конкретну земельну ділянку, збудовану будівлю на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, і право власності на яку (будівлю, нерухоме майно) може бути визнане судом, якщо це не порушуватиме прав інших осіб.

Представник позивача посилається на те, що зазначені обставини свідчать про те, що за період розгляду даного спору, у разі ухвалення рішення на користь ОСОБА_1 міської ради, вказане майно може бути відчужено на користь третіх осіб. Внаслідок таких дій стане неможливим виконання рішення по даній справі, у зв'язку з чим представник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, оскільки якщо у даній справі не обмежити відповідача у можливості розпоряджатися спірним майном, то виконати рішення суду після скасування права власності, у разі задоволення позову, буде неможливо. Крім того, представником зазначено, що арешт, як один з видів забезпечення позову, найбільш відповідає заявленим позовним вимогам, оскільки арешт унеможливить зміну власника (або власників) майна, яке взагалі підлягає знесенню, а також оскільки перехід права власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, доцільно у якості забезпечення позову заборонити особам, які виконують функції державних реєстраторів, вчиняти реєстраційні дії щодо спірного житлового будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Позивачем у позові заявлені вимоги про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.02.2014 року, індексний номер 17633361 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01, видане Реєстраційною службою ОСОБА_1 міського управління юстиції; скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 10819058 від 11.02.2014 року про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

З урахуванням викладених позивачем посилань у позові та заявлених вимог, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно скасування свідоцтва про право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01. Тобто спір по цій справі стосується нерухомого майна, яке належить на праві власності відповідачеві по справі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, судом встановлено, що: між сторонами виник спір стосовно скасування свідоцтва про право власності за ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01; вказане нерухоме майно на цей час належить відповідачеві по справі ОСОБА_2; вказані вимоги про забезпечення позову є співрозмірними позовним вимогам, а також доводи заяви про забезпечення позову, матеріали справи дають достатні припущення суду, що відповідачем можуть бути здійснені дії по перереєстрації права власності нерухомого майна, а тому у разі задоволення позову позивача ОСОБА_1 міської ради, будуть порушені майнові права тапорушені права позивача на судовий захист, у звязку з чим суд вважає, що є необхідність у вжитті заявлених позивачем заходах забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 міської ради про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/3602/17 за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4, про скасування рішення про державну реєстрацію та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, шляхом:

- накладення арешту на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01;

- встановлення заборони субєктам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією речових прав на житловий будинок за адресою: м. Одеса, проспект Свободи, буд. 109 А, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 01.

Копію ухвали направити для виконання до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОСОБА_1 міської ради (65000, м. Одеса, вул. Черняхівського, 6).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Головуючий Калініченко Л. В.