Провадження № 22ц/782/752/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2017 року, листопада місяця, 15-го дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі: головуючого судді Яреська А.В., суддів Карташова О.Ю., Луганської В.М., за участю секретаря: Єгорової О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області у місті Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 вересня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просила встановити факт належності їй, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на праві приватної власності квартири, розташованої за адресою Луганська область, місто Луганськ, площа ОСОБА_2АДРЕСА_1.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 вересня 2017 року заяву ОСОБА_1 було залишено без розгляду.

Заявник не погодилась із ухвалою суду першої інстанції та надала на неї апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 вересня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає, що ухвала винесена із порушенням норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею ст. 303 ЦПК України є передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Статтями 213, 214 ЦПК України є визначеним про те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності на праві приватної власності квартири без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що встановлення права власності на майно у разі втрати його власником правовстановлюючого документу передбачено у порядку позовного провадження.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Що ж до доводів апеляційної скарги, то вони висновків суду першої інстанції теж не спростовують. Дійсно, у п.п. 1, 17 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року зазначено про те, що відповідно до статей 255, 271 Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Проте, колегія суддів бере тут до уваги , що зазначена постанова Пленуму була прийнята ще у 1995 р. та зміни до неї внесені в 1998 р., тоді як з 2004 р. вже набрав чинності новий ЦК, у якому наявна ст. 392 ЦК, що безпосередньо передбачає право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Заявник не позбавлений права звернутись до суду саме у такому порядку, адже статтею 392 ЦК вже є визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, нормами матеріального права визначено порядок дій власника майна у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності - зазначено про його право пред'явити саме позов про визнання його права власності, тобто про звернення до суду у порядку саме у порядку позовного провадження.

Статтею 312 ЦПК є визначені підстави для відхилення скарги на ухвалу суду першої інстанції або зміни чи скасування ухвали, так зокрема є зазначено про те, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на наведене вище, та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Яресько А.В.

Судді: Карташов О.Ю.

ОСОБА_3