Справа № 448/1057/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Борисенко В.В.
Провадження № 22-ц/783/2294/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючий суддя Шумська Н.Л.

судді Ванівський О.М., Шандра М.М.

секретар Симець В.І.

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 6 лютого 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа - Мостиський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області на постанову про закінчення виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області від 06 лютого 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_2 Вважає її незаконною, постановленою без урахування усіх обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що державний виконавець не вчинив дій спрямованих на виконання рішення суду, як це було передбачено рішенням суду, а прийняв до уваги дані боржника, які не містили факту виконання рішення суду. Звертає увагу на те, що рішенням Мостиського районного суду про зобовязання боржника розглянути звернення ОСОБА_2 щодо встановлення меж між будинковолодінням боржника виконано не було, оскільки Берегівська сільська рада так і не спромоглась вирішити прохання ОСОБА_2 та не прийняла жодного разу жодного рішення щодо встановлення меж між будинковолодіннями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у с. Берегове. Таким чином рішення суду залишилось не виконаним, що є прямим порушенням Конституції України незалежно від того хто допустив таке порушення чи боржник по справі чи державний виконавець. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою визнати дії головного державного виконавця Мостиського районного ВДВС Головного ТУЮ у Львівській області щодо винесення 04.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження №51684249 протиправним.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіряючи доводи апеляційної скарги і матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 383, ч. 2 ст. 384ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до вимог закону, а тому скарга ОСОБА_2 на постанову про закінчення виконавчого провадження є безпідставною.

З обґрунтованістю висновків суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що 22.06.2016 року Мостиський районний суд Львівської області видав виконавчий лист ЄУН 448/1057/15-ц на виконання рішення суду, яким зобов»язано Берегівську сільську раду Мостиського району та виконавчий комітет Берегівської сільської ради Мостиського району розглянути по суті звернення ОСОБА_2 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у користуванні останнього та у користуванні ОСОБА_3

Зазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні головного державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4

04.10.2016 року головним державним виконавцем Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_4М винесено постанову про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Із змісту даної постанови убачається, що згідно витягу з протоколу засідання VІІ сесії VІІ скликання Берегівської сільської ради Мостиського району від 22.07.2016 року слухалось питання про постанову про відкриття виконавчого провадження №51684249 від 19.07.2016 року «Про зобов»язання Берегівської сільської ради розглянути по суті звернення ОСОБА_2 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зі слів Голови земельної комісії спеціаліста із земельних питань ОСОБА_5 межу між домоволодіннями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, вона проходить по лінії огорожі. Виставлено на голосування питання щодо зміни меж між суміжними землекористувачами на користь Мартинця розміром 60 см. Рішення не прийнято. При цьому, державний виконавець керувався керувався п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»,

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_6 України, - і за її межами.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, врахував, що згідно абз. 23, 27, 28 п.10 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» перш за все, при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у ст. 14 ЦПК України визначені ознаки обов'язковості судових рішень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Для цього він здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.8 ч.1, ч.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Згідно п. 2 та п. 11 ч. З ст.. 49 цього ж Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, в тому числі проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні.

Із витягу з протоколу засідання VІІ сесії VІІ скликання Берегівської сільської ради Мостиського району від 22.07.2016 року, яке покладено в основу постанови про закриття виконавчого провадження, убачається, що слухалось питання про постанову про відкриття виконавчого провадження №51684249 від 19.07.2016 року «Про зобов»язання Берегівської сільської ради розглянути по суті звернення ОСОБА_2 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Зі слів Голови земельної комісії спеціаліста із земельних питань ОСОБА_5 межу між домоволодіннями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, вона проходить по лінії огорожі. Виставлено на голосування питання щодо зміни меж між суміжними землекористувачами на користь Мартинця розміром 60 см. Рішення не прийнято.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як встановлено матеріалами справи, питання про розгляд по суті звернення ОСОБА_2 про встановлення меж суміжних земельних ділянок, що перебувають у його (ОСОБА_2І.) користуванні та користуванні ОСОБА_3 Берегівською сільською радою по суті не розглядалось. Виставлені на голосування питання не відповідають змісту рішення за виконавчим документом.

На наведені обставини суд першої інстанції уваги не звернув, та дійшов помилкового висновку про безпідставність поданої скарги, не врахував, що судове рішення фактично залишилось невиконаним, що є прямим порушенням Конституції України.

Згідно п.2 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, п.6 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 6 лютого 2017 року скасувати. Постановити нову ухвалу.

Визнати дії головного державного виконавця Мостиського районного ВДВС Головного ТУЮ у Львівській області щодо винесення 04.10.2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження №51684249 протиправним.

Визнати дії начальника Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 щодо затвердження 04.10. 2016 року постанови про закінчення виконавчого провадження №51684249 протиправними.

Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №51684249 від 04.10.2016 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом 20 днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді: