Єдиний унікальний номер 741/1662/16
Провадження № 2/741/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 16 березня 2017 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іржавецької сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його мати - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 земельну ділянку площею 0,44 га, яка розташована в АДРЕСА_1. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом, спадщину прийняв, отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), та прості іменні акції. Отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку він (позивач) не може, у зв'язку з тим, що державний акт втрачений.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в.о. старости с. Іржавець подав до суду заяву, в якій зазначив, що виконком Носівської міської ради Чернігівської області не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд розглядає справу в відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 за життя набула право власності на земельну ділянку загальною площею 0,44 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та розташована в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с. 4) та повідомленням відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області від 15 грудня 2016 року (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв її син - ОСОБА_1, на ім'я якого 29 жовтня 2005 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), прості іменні акції та грошовий вклад, що підтверджується копією відповідного свідоцтва (а.с. 13).

У судовому засіданні встановлено, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 втрачено, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 11).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392,1261, 1268 ЦК України, п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 0,44 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства, розташована в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області та на яку на ім'я ОСОБА_3 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв