САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
У Х В А Л А

Справа № 206/6171/17

28.11.2017 року Провадження № 2/206/1501/17

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Зайченко С.В.,при секретареві Дубовик Г.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 28 листопада 2017 року відкрито провадження у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Разом з вищезазначеним позовом, позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно належне відповідачеві ОСОБА_3 на праві приватної власності. В обґрунтування заяви зазначив, що ним заявлений позов про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 129689,84 грн. Вважає, що він має підстави побоюватись, що відповідач може розпорядитися належним йому майном та відчужити його на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду, яке буде винесено внаслідок розгляду даного спору.

Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ст. 152 ЦПК України, передбачені види забезпечення позову та зазначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову, позивач ОСОБА_2 просить накласти арешт на усе майно належне відповідачеві ОСОБА_3 на праві приватної власності, проте позивач не зазначає на яке саме майно необхідно накласти арешт, не надає жодного доказу наявності у власності відповідача будь-якого майна станом на момент звернення з даною заявою до суду.

Також слід зазначити, що позивачем не обґрунтовано необхідність вжиття даного виду забезпечення позову та не надано доказів на підтвердження того, що неприйняття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, позивачем не надано відомостей щодо вартості майна, на яке він просить накласти арешт, що позбавляє суд можливості вирішити питання про відповідність та співмірність виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Підсумовуючи наведене приходжу до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви позивача слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 151, 152,153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: С.В. Зайченко