_______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-к/520/5/17
УХВАЛА

про визнання та надання дозволу на примусове виконання

рішення іноземного суду

21.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за клопотанням Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016 року Федеральна автономна установа «Російський морський регістр судноплавства» звернулася до суду із клопотанням в порядку Глави 1 Розділу VІІІ ЦПК України та просить визнати рішення Третейського суду при Санкт-Петербурзької торговельно-промисловій палаті від 16 лютого 2016 року по справі № 15-11-09 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальність «MDSHIPPINGCOMPANY» на користь Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» суми основного боргу у розмірі 43 511,70 Євро, відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 696,49 Євро та витрат по сплаті третейських зборів у сумі 130 013,04 рублів, що набрало законної сили 16.02.2016 року; надати дозвіл на примусове виконання (виконавчий лист) рішення Третейського суду при Санкт-Петербурзькій торговельно-промисловій палаті від 16 лютого 2016 року по справі № 15-11-09, що набрало законної сили 16.02.2016 року.

При цьому заявник посилається на те, що рішення Третейського суду при Санкт-Петербурзькій торговельно-промисловій палаті від 16 лютого 2016 року по справі № 15-11-09 набрало законної сили 16.02.2016 року та про нього відповідач був належним чином повідомлений. Однак, у звязку із тим, що відповідач добровільно не виконує вказане рішення, заявник змушений звернутися до суду із даним клопотанням.

До судового засідання представник заявника не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву представника Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» - ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить клопотання задовольнити.

Представник ТОВ «MDSHIPPINGCOMPANY» до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву ОСОБА_2, в якій повідомлено про відчуження 14.03.2017 року засновником товариства корпоративних прав на частку у Статутному капіталі, що складає 100 %, у звязку із чим було змінено місцезнаходження товариства та призначено нового директора. Новому власнику повідомлено про розгляд даної справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 16.02.2016 року Третейським судом при Санкт-Петербурзькій торговельно-промисловій палаті прийнято рішення за позовом Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» до ТОВ «MD SHIPPING COMPANY» по справі № 15-11-09 про стягнення суми основного боргу у розмірі 43 511,70 Євро, відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 696,49 Євро та витрат по сплаті третейських зборів у сумі 130 013,04 рублів, яким позовні вимоги Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» задоволено у повному обсязі та зобовязано ТОВ «MD SHIPPING COMPANY» сплатити Федеральній автономній установі «Російський морський регістр судноплавства» суму основного боргу у розмірі 43 511,70 Євро, відсотки за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 696,49 Євро та витрати по сплаті третейських зборів у сумі 130 013,04 рублів.

Вказане рішення Третейського суду набрало законної сили 16 лютого 2016 р., що підтверджено в резолютивної частині вказаного рішення; воно не скасовано, є чинним і дійсне до виконання на території Російської Федерації.

Про прийняте рішення Третейського суду Відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення № 30510 від 28.01.2016 р. транспортного відправлення №EG075199174RU

Згідно п.1 ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Таким чином, визнання та виконання вищезазначеного рішення Третейського суду передбачено міжнародними договорами України.

Одним з таких міжнародних договорів є Нью-Йоркська Конвенція ООН "Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень", яка прийнята 10 червня 1958 р. та ратифікована як Україною (10.10.1960р., вступила у силу 08.01.1961р), так ї Російською Федерацією (24.08.1960р., вступила у силу 22.11.1960р.).

Положеннями Конвенції «Про визнання та приведення у виконання іноземних арбітражних рішень», кожна країна визнає арбітражні рішення як обов'язкові та приводить їх у виконання відповідно до процесуальних норм території, де запитується таке виконання.

Крім того, Україна та Росія є державами учасницями Угоди про порядок взаємного виконання рішень арбітражних, господарських та економічних судів на територіях держав-учасниць Співдружності ( Москва, 06.03.1998р.), яка вступила в силу для України та Росії 19 грудня1992р.

При розгляді справи суд приймає до уваги роз'яснення, надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України" № 12 від 24.12.1999 року.

Судом встановлено, що на момент звернення заявника до суду місце юридичної реєстрації, фактичне місце знаходження та активи ТОВ «MD SHIPPING COMPANY» розташовувалися на території України, а саме: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 172/1.

Суд критично оцінює заяву ОСОБА_2, в якій повідомлено про відчуження 14.03.2017 року засновником товариства корпоративних прав на частку у Статутному капіталі, що складає 100 %, у звязку із чим було змінено місцезнаходження товариства та призначено нового директора, що не відповідає дійсності. Оскільки відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичну осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.03.2017 року в реєстр 21.03.2017 року внесено відомості щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації ТОВ «MD SHIPPING COMPANY».

При цьому суду зазначає, що на адресу ТОВ «MD SHIPPING COMPANY» двічі в порядку ч. 1 ст. 395 ЦПК України направлялося клопотання Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з пропозицією у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Однак, вказані відправлення поверталися на адресу суду із відміткою листоноші «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд приходить до висновку, що ТОВ «MD SHIPPING COMPANY» достеменно відомо про розгляд справи, так як представник товариства повідомлений про дату та час судового засідання належним чином тва надав до суду заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 396 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Проаналізувавши встановлені обставини, та враховуючи відсутність підстав у розумінні ч. 2 ст. 396 ЦПК України для відмови Федеральній автономній установі «Російський морський регістр судноплавства» суд приходить до висновку, що клопотання Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду підлягає задоволенню, так як обґрунтоване та доведене.

Керуючись ст. ст. 390-398 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, - задовольнити.

Визнати рішення Третейського суду при Санкт-Петербурзької торговельно-промисловій палаті від 16 лютого 2016 року по справі № 15-11-09 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальність «MDSHIPPINGCOMPANY» на користь Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» суми основного боргу у розмірі 43 511,70 Євро, відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 696,49 Євро та витрат по сплаті третейських зборів у сумі 130 013,04 рублів, що набрало законної сили 16.02.2016 року.

Надати дозвіл на примусове виконання рішення Третейського суду при Санкт-Петербурзькій торговельно-промисловій палаті від 16 лютого 2016 року по справі № 15-11-09 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «MDSHIPPINGCOMPANY» на користь Федеральної автономної установи «Російський морський регістр судноплавства» суми основного боргу у розмірі 43 511,70 Євро, відсотків за користування чужими грошовими коштами у сумі 3 696,49 Євро та витрат по сплаті третейських зборів у сумі 130 013,04 рублів, що набрало законної сили 16.02.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, та в 5-дениий строк з дня отримання копії ухвали особами, які не були присутні при розгляді справи.

Суддя Васильків О. В.