У Х В А Л А
іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,
Кафідової О.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Західного-територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, військової частини польова пошта НОМЕР_1 Виноградівського гарнізону Збройних сил України, третя особа ОСОБА_2 , про визнання дій незаконними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 01 серпня 1994 року він проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, з 05 серпня 1998 року перебуває на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, житлового приміщення у його власності немає. 18 грудня 2012 року протокольним рішенням та списком розподілу постійного житла по АДРЕСА_1 його сім`ї була розподілена двокімнатна квартира АДРЕСА_2 . Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева листом від 12 грудня 2014 року повідомив військову частину НОМЕР_1 про безпідставність його перебування на квартирному обліку та рекомендував терміново розглянути питання щодо подальшого перебування на квартирному обліку. Житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , не повідомивши його про засідання, на підставі ч. 3 ст. 40 ЖК УРСР та п. 3 ст. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями зняла його з сім`єю з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .
Посилаючись на те, що такими діями відповідачів його безпідставно позбавлено права на житло, позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення від 01 січня 2015 року житлової комісії військової частини НОМЕР_1 про зняття його зі складом сім`ї з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити його у загальній черзі квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати до квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева перший примірник облікової справи для оформлення документів на видачу ордера; визнати дії квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева по наданню неправомірних рекомендацій військовій частині НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку незаконними; зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева надати йому для постійного проживання розподілену квартиру АДРЕСА_3 , та зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева подати затверджений витяг із списку розподілу постійного житла у Виноградівському гарнізоні разом з документами, що знаходяться в обліковій справі до виконавчого комітету Виноградівської міської ради для видачі ордера.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2016 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 січня 2015 року про зняття ОСОБА_1 зі складом сім`ї з квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 . Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 у загальній черзі квартирного обліку військової частини НОМЕР_1 . В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України про визнання незаконними дій та зобов`язати вчинити дії відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення в частині відмови у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Судові рішення в частині задоволення позову ОСОБА_1 не оскаржені, тому в касаційному порядку не переглядаються (ст. 335 ЦПК України).

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева діяв в межах наданих йому повноважень, а інформація в листі щодо виключення позивача із черги носить рекомендаційний характер. Також суд вказав на те, що позивач просить надати йому квартиру без дотримання порядку, визначеного Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями. Крім того, спірну квартиру надано в користування ОСОБА_3 та членам його сім`ї.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 01 серпня 1994 року проходить військову службу у лавах Збройних Сил України, з 05 серпня 1998 року перебуває на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов і житлового приміщення у його власності немає.

18 грудня 2012 року протокольним рішенням та списком розподілу постійного житла по АДРЕСА_1 сім`ї ОСОБА_1 була розподілена двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Проте квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева листом від 12 грудня 2014 року повідомив військову частину НОМЕР_1 про безпідставність його перебування на квартирному обліку та рекомендував терміново розглянути питання щодо подальшого перебування на квартирному обліку.
Житлова комісія військової частини НОМЕР_1 на підставі ч. 3 ст. 40 ЖК України та п. 3 ст. 2.18 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями зняла ОСОБА_1 із сім`єю з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

Пред`являючи позов, ОСОБА_1 посилався на те, що іншого житла його сім`я не має і діями відповідачів його безпідставно позбавлено права на житло.

Згідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 1.3. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі Інструкція), забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах. Узагальнені списки осіб, що перебувають на обліку, всіх військових частин знаходяться у Головному квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних Сил України.

Згідно з п. 1.4 Інструкції військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не перевірили тверджень ОСОБА_4 про те, що спірна квартира йому та його сім`ї була надана для постійного проживання у 2012 році, вони були туди вселені та проживали, а тому зняття з квартирного обліку та відмова у наданні житла є незаконними. Крім того, суди не дали належної правової оцінки його твердженням про те, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачева повідомив військову частину про безпідставність його перебування на квартирному обліку з огляду на те, що йому була виділена спірна квартира.
При цьому суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги положення п. 4.4 Інструкції, відповідно до якого рішення (пропозиції) Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах Збройних Сил України є остаточними для розгляду керівником квартирно-експлуатаційного органу, головою гарнізонної житлової комісії та начальником гарнізону.

Крім того, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Так, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України якщо спір не врегульовано у порядку, визначеному ч. 3 цієї статті, суд вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.
Вирішуючи питання про призначення справи до судового розгляду, суд в обов`язковому порядку має вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Суд першої інстанції у порушення ст. ст. 11, 33, п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України не з`ясував, чи надана спірна квартира іншим особам та не роз`яснив позивачеві його права на подачу заяви про залучення цих осіб до участі у справі, хоча оскаржені рішення безпосередньо стосуються їхніх прав та житлових інтересів.

Отже, суди у порушення ст. ст. 212-214, 303, 315 ЦПК України не встановили фактичних обставин, від яких залежить правильне вирішення справи, та норми права, які регулюють ці правовідносини, не перевірили доводів та наданих сторонами доказів.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 21 липня 2016 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 про зобов`язання військової частини вчинити певні дії, визнання дій квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева незаконними, зобов`язання квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачева надати для постійного проживання розподілену квартиру та подати затверджений витяг із списку розподілу постійного житла у Виноградівському гарнізоні разом з документами, що знаходяться в обліковій справі до виконавчого комітету Виноградівської міської ради для видачі ордера скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова