22.11.2017 Єдиний унікальний номер 205/7786/16-ц
єдиний унікальний номер № 205/7786/16-ц
провадження № 6/205/170/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Сахончик Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі подання державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визначення частки у майні боржника,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2017 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене подання. В обґрунтування заявлених вимог виконавець посилався на те, що на виконанні Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавчий лист від 22.08.2017 року № 205/7786/16-ц, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 166102,71 грн. та 1661,02 грн. судових витрат. Боржником вказане рішення не виконується. Боржник володіє спільною сумісною власністю житловим будинком та земельною ділянкою за адресою: м. Дніпро, вул. Піхотинців, буд. 14.

У поданні державний виконавець просив визначити частку майна ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Піхотинців, буд. 14, визнавши за ОСОБА_1 право власності на ? частину вказаної земельної ділянки; зобовязати ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію права власності на ? частину вказаної земельної ділянки.

У судове засідання сторони не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. В силу ч. 2 ст. 379 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Суд, дослідивши матеріали подання, вважає, що подання підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Виконанням судового рішення завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Обов'язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI ЦПК України.

Так, відповідно до частин 5 та 6 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», в редакцій чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Порядок визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, встановлено ст. 379 ЦПК України, згідно якої питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Постановою державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 05.09.2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 205/7786/16-ц, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу в сумі 166102,71 грн.

Державним виконавцем вжито заходів для примусового виконання рішення суду за рахунок коштів та майна, належного боржнику ОСОБА_1 Проте, кошти та особисте майно, на яке можливо звернути стягнення у ОСОБА_1 відсутні.

Встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 0,0795 га за адресою: м. Дніпро, вул. Піхотинців, 14, яка належить йому та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 012285, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 06.09.2012 року, кадастровий номер земельної ділянки: :08:233:0020.

Як роз'яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визначити частку майна ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме: в праві власності на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Піхотинців, 14, як 1/2 частку.

Разом з тим, вимоги державного виконавця щодо зобовязання ОСОБА_1 здійснити державну реєстрацію права власності на ? частину вищезазначеної земельної ділянки є безпідставними, оскільки не можуть розглядатись в порядку ст. 379 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370 ЦК України, ст. 379 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Новокодацького відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, про визначення частки у майні боржника задовольнити частково.

Визначити частку боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, в спільному майні: земельній ділянці площею 0,0795 га за адресою: м. Дніпро, вул. Піхотинців, 14 (кадастровий номер земельної ділянки: :08:233:0020), яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 012285, виданого Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 06.09.2012 року, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, в розмірі 1/2 частки.

В іншій частині подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.В. Басова

.