Справа № 353/1138/16-ц
Провадження № 2/353/91/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря - Мороз М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

22.12.2016 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй, ОСОБА_2 (дідусь) та ОСОБА_3 (бабуся) належить по 1/3 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за вказаною адресою. ІНФОРМАЦІЯ_1 дідусь ОСОБА_2 помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 бабуся ОСОБА_3 померла. Ще за життя вона заповіла на ім'я доньки ОСОБА_4 (мати) заповіт. ОСОБА_4 (мати) прийняла спадщину за заповітом, оскільки проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_4 померла. Позивачка прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка бажає оформити право власності на спадкове домоволодіння на своє ім'я. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння.

У зв'язку з вищевказаним, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в т.ч.: на належну їй 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини цього домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, однак позивачка подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі та без участі її представника ОСОБА_5

Представник відповідача - Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив справу розглядати у його відсутність.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 12 Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області за 1986-1990 роки за ОСОБА_2, який був головою двору, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачка) значилось господарство, розташоване по АДРЕСА_1 (а.с. 6). Згідно копії технічного паспорту від 28.03.2016 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1961-1970 роки (а.с. 10-13).

З 09.02.1955 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 09.03.2017 року, а.с. 64-65) та за час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_7 (свідоцтво про народження, а.с.14). 07.02.1976 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «ОСОБА_1» (актовий запис про шлюб № 4, а.с. 50). За час перебування у шлюбі у них народилась донька ОСОБА_1 (позивачка) (свідоцтво про народження, а.с. 14). 07.03.1998 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «ОСОБА_1» (копія витягу, а.с. 44). 24.06.2004 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (позивачка) було розірвано та позивачці залишено шлюбне прізвище «ОСОБА_1» (свідоцтво про розірвання шлюбу, а.с. 16).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (позивачка) в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_2 (дідусь позивачки), для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (бабуся позивачки) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (дідусь позивачки), успадкувавши належну йому 1/3 частину домоволодіння, оскільки вступила в управління спадковим майном, до дня смерті спадкодавця проживала разом з ним та вела з ним спільне господарство (довідка Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 124 від 06.02.2017 року, а.с. 67).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 4/01-16 від 10.01.2017 року (а.с. 56), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 622/01-16 від 26.12.2016 року (а.с. 32) та Дузінкевич С.М. № 01-16/1270 від 30.12.2016 року (а.с. 33) спадкова справа після смерті ОСОБА_2 (дідусь позивачки) не заводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (бабуся позивачки) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). Ще за життя вона посвідчила на ім'я своєї доньки ОСОБА_4 (мати позивачки) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 18.08.2009 року (а.с. 9). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (мати позивачка) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_4 (мати позивачки) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 (бабуся позивачки), успадкувавши належну їй 1/3 частину домоволодіння та 1/3 частину домоволодіння, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 (дідусь позивачки), оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: по АДРЕСА_1 (довідка Олешанської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 282 від 24.03.2016 року, а.с. 7).

Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 4/01-16 від 10.01.2017 року (а.с. 56), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 622/01-16 від 26.12.2016 року (а.с. 32) та Дузінкевич С.М. № 01-16/1270 від 30.12.2016 року (а.с. 33) спадкова справа після смерті ОСОБА_3 (бабуся позивачки) не заводилась.

ОСОБА_1 (позивачка) прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, успадкувавши 2/3 частини домоволодіння, оскільки у шестимісячний термін подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом (а.с. 35).

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 205/2016 від 17.05.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М., з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає (а.с. 34-65).

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на належну їй 1/3 частину житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами та на 2/3 частини житлового будинку з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4

Позивачці ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_4, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, що підтверджується постаново. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 757/02-31 від 26.08.2016 року (а.с. 8).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами в цілому.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 61, 174, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: на належну їй 1/3 частину домоволодіння та на 2/3 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Тлумацький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча У.Ю. Луковкіна