Ухвала

іменем україни

26 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішень міської ради, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Тисменицької міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання недійсними і скасування рішень Тисменицької міської ради.

Після уточнення позовних вимог просив визнати недійсними та скасувати рішення Тисменицької міської ради: від 07 червня 2007 року «Про розгляд заяв» у частині затвердження ОСОБА_7 земельно-кадастрової інвентаризації без погодження суміжного землекористувача ОСОБА_4, передачі у власність і видачі державного акта на право приватної власності на землю на підставі рішення Тисменицької міської ради від 14 вересня 1994 року № 12 (підстава - рішення суду), поновивши строк звернення до суду з даною позовною вимогою; від 17 червня 2010 року «Про розгляд заяв» у частині доручення в. о. міського голови ОСОБА_8 підписати рішення Тисменицької міської ради від 07 червня 2007 року «Про надання дозволу ОСОБА_7 на приватизацію земельної ділянки та погодження межі, затвердження земельно-кадастрової інвентаризації без погодження суміжного землекористувача та передачу ОСОБА_7 у власність і видачу державного акта на право приватної власності на землю» і видати рішення його спадкоємцям та надання дозволу спадкоємцям ОСОБА_7: дружині ОСОБА_6 та синові ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 лютого 2016 року належним відповідачем у даній справі визнано ОСОБА_5

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року, позов задоволено.

Визнано недійсними та скасовано рішення Тисменицької міської ради Івано-Франківської області: від 07 червня 2007 року «Про розгляд заяв» у частині затвердження ОСОБА_7 земельно-кадастрової інвентаризації без погодження суміжного землекористувача ОСОБА_4, передачі у власність і видачі державного акта на право приватної власності на землю на підставі рішення міської ради від 14 вересня 1994 року № 12 (підстава рішення суду); від 17 червня 2010 року «Про розгляд заяв» у частині доручення в. о. міського голови ОСОБА_8 підписати рішення Тисменицької міської ради від 07 червня 2007 року «Про надання дозволу ОСОБА_7 на приватизацію земельної ділянки та погодження межі, затвердження земельно-кадастрової інвентаризації без погодження суміжного землекористувача та передачу ОСОБА_7 у власність і видачу державного акту на право приватної власності на землю» і видати рішення його спадкоємцям та надання дозволу спадкоємцям ОСОБА_7: дружині ОСОБА_6 та синові ОСОБА_5 на виготовлення технічної документації на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що оспорюваними рішеннями Тисменицької міської ради порушується право позивача на землю, тому вони підлягають скасуванню. При цьому, щодо позовної вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Тисменицької міської ради від 07 червня 2007 року, суд вважав, що позивачем пропущено строк позовної давності з поважних причин, тому порушене право позивача підлягає захисту.

При цьому судом правильно враховано обставини, встановлені рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 16 червня 2015 року, яке набрало законної сили, зокрема те, що відповідно до топографо-геодезичної зйомки по АДРЕСА_2 проведеної 11 жовтня 2014 року ПП «Західземпроект» на виконання ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 17 липня 2014 року, площа земельної ділянки для обслуговування домоволодіння ОСОБА_4 становить 0,0691 га, для обслуговування домоволодіння ОСОБА_7 - 0,1248 га; площа земельної ділянки для ведення ОСГ ОСОБА_4 становить 0,0827 га, для ведення ОСГ ОСОБА_7 - 0,1121 га.

Цим судовим рішенням підтверджено дійсність отриманих позивачем двох державних актів на право власності на земельну ділянку, якими права ОСОБА_5 не порушено, та необґрунтованість вимог відповідача щодо визнання за ним права власності на земельні ділянки АДРЕСА_3 площею 0,1047 га для будівництва та обслуговування домоволодіння та площею 0,2193 га для ведення особистого селянського господарства згідно з технічною документацією про виконані роботи з підготовки та видачі державного акта на право власності на земельні ділянки.

Також судом установлено, що у плані земельних ділянок, що передаються у власність ОСОБА_7, площа присадибної земельної ділянки позивача вказана 0,0665 га замість належних йому 0,0691 га (тобто частина присадибної земельної ділянки позивача площею 0,0026 га фактично вилучена у позивача та передана відповідачу), а земельна ділянка позивача для ведення ОСГ площею 0,0827 га включена до площі 0,2193 га земельної ділянки НОМЕР_1 для ведення ОСГ відповідача.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов правильного висновку, що Тисменицька міська рада без передбачених законом підстав, без вилучення у позивача в землі запасу належних йому на праві власності земельних ділянок (частини присадибної земельної ділянки позивача площею 0,0026 га та земельної ділянки для ведення ОСГ площею 0,0827 га) неправомірно розпорядилась ними, погодивши та затвердивши відповідачу згідно з оскаржуваними рішеннями технічну документацію на приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 чим порушені права позивача як власника земельних ділянок.

При цьому суд правильно застосував норми матеріального права: ст. ст. 22 ЗК УРСР 1970 року, ст. ст. 152, 153, 155 ЗК України, ст. 267 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити ухвалені судами рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 грудня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова