Справа № 599/1539/17
РІШЕННЯ н.п.2/599/773/2017

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:

судді Снігурського В. В.,

при секретарі Куриляк О. Г.,

за участю позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 з вимогами відшкодувати їй 3000 грн. матеріальної шкоди та 3000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, мотивуючи його тим, що 27 січня 2017 року в приміщенні Залозецького комбінату комунальних підприємств між сторонами у справі виник конфлікт в результаті якого позивач застосував до відповідачки фізичну силу та її здоровю була спричинена шкода, а також вона зазнала матеріальних збитків і моральних страждань у зазначених вище сумах.

Відповідач позову не визнав, вважає його безпідставним, заявив, що фізичної сили до відповідачки він не застосовував і тілесних ушкоджень їй не завдавав.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив:

згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач не вказала та не довела в чому полягає завдана їй матеріальна шкода, не надала жодного документу чи іншого доказу, що внаслідок дій відповідача їй завдано збитків і в якому розмірі.

Отже судом не встановлено факту завдання позивачу відповідачем матеріальних збитків, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно встановити за яких обставин і якими діями потерпілому завдано моральних страждань, чим підтверджується цей факт, яким є ступінь вини відповідача, яких саме моральних страждань зазнав потерпілий, в якій сумі він оцінює свої втрати та з чого при цьому виходить та належно обгрунтувати свої вимоги.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Зі змісту ст. 1167 ЦК України вбачається, що моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2017 року позивач звернулася до Зборівського відділення поліції з заявою, згідно якої просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4, який 27 січня 2017 року в приміщенні Залозецького комбінату комунальних підприємств спричинив їй тілесні ушкодження.

В ході перевірки даної заяви факт спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не підтвердився жодним доказом. Згідно висновку судово медичної експертизи у позивачки будь яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Постановою слідчого від 30.03.2017 р. кримінальне провадження закрито за відсутністю події кримінального правопорушення.

В ході судового розгляду справи позивач визнала, що відповідач тілесних ушкоджень їй не завдавав, однак застосовував фізичну силу та шарпав в результаті чого у неї погіршився стан здоровя.

Проте доводи позивач не підтверджені будь якими доказами.

Надана позивачем виписка з історії хвороби свідчить, що вона страждає загальними захворюваннями, в тому числі внаслідок травм, перенесеними більш як 50 років тому. Однак причинний звязок з захворюваннями, якими страждає позивач та позовними вимогами відсутній.

Позивач не надала належних доказів того, що стан її здоровя погіршився в результаті протиправних дій та з вини відповідача.

Позивач та її представник не пояснили в чому полягає моральна шкода та з чого виходять, визначаючи суму відшкодування.

Оскільки вина відповідача та факт завдання позивачу ним будь якої шкоди не доведені, то у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215, ЦПК України, ст.ст.22,23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у звязку з недоведеністю позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Тернопільської області через Зборівський районний суд на протязі 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_5