Номер провадження: 22-ц/785/1792/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" на рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м.Одесі та Одеської області ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ТДВ СК "Альфа-Гарант" в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м.Одесі та Одеської області ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування посилаючись на те, що 21 листопада 2014 року сталася дорожньо-транспортна пригода зіткнення автомобіля марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, з автомобілем марки «DAF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 Водій ОСОБА_4, під час керування автомобілем по вул. Хімічна-Промислова, у м. Одесе, порушив вимоги п. 10.6 «Правил дорожнього руху України», при повороті не з крайнього правого положення скоїв зіткнення з рухаючим праворуч автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

На виконання вимог ЗУ «Про обовязкове страхвання цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «DAF 430» р/номер НОМЕР_4 на момент ДТП була застрахована згідно з полісом № АІ0574209 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним з ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Матеріальну шкоду, яка була завдана внаслідок ДТП, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відшкодувала у звязку із чим позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом в якому просила стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м. Одесі та Одеській області ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування у розмірі 19361,60 грн., пеню у розмірі 11261,55 грн., інфляційні збитки у розмірі 4895,91 грн., 3 % річних у розмірі 692,24 грн..

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року по справі зупинено провадження до розгляду і набранням законної сили рішення по справі за позовом ТДВ СК «Альфа-Гарант» до ОСОБА_5 про визнання страхових договорів недійсними.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2015 року по справі відновлено провадження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м. Одесі та Одеській області ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 19361,60 грн., пеню у розмірі 11261,55 грн., інфляційні збитки у розмірі 4895,91 грн., 3 % річних у розмірі 692,24 грн..

Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м. Одесі та Одеській області ТДВ СК «Альфа-Гарант», на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 345,00 грн..

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м. Одесі та Одеській області ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ТДВ СК "Альфа-Гарант" звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 частково суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 21 листопада 2014 року сталася ДТП зіткнення автомобіля марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, з автомобілем марки «DAF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2, з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4 Водій ОСОБА_4, під час керування автомобілем по вул. Хімічна-Промислова, у м. Одесе, порушив вимоги п. 10.6 «Правил дорожнього руху України», при повороті не з крайнього правого положення скоїв зіткнення з рухаючим праворуч автомобілем під керуванням ОСОБА_3

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2014 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 461354, власником автомобіля марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1, є позивач ОСОБА_2

Відповідно до довідки Державної автоінспекції МВС про ДТП, автомобіль «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження.

Згідно зі звітом № 10070 від 30 січня 2015 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 листопада 2014 року, становить 20361 грн. 60 коп.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з полісом № АІ0574209 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеним між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та власником транспортного засобу «DAF 430», реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6, була застрахована цивільна відповідальність за шкоду, завдану третім особам під час ДТП.

Матеріальну шкоду, яка була завдана позивачеві внаслідок ДТП, ТДВ СК «Альфа-Гарант» не відшкодувала.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок чого настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до страхових сум, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, за включенням витрат на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Стягненню з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь позивача підлягає стягнення у відшкодування матеріальної шкоди 19361 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 994 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Враховуючи постанову Верховного суду України від 06 червня 2012 року у цивільній справі № 6-49цс12, суд правильно дійшов висновку, що грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто, будь-яке зобовязання зі сплати коштів.

З урахуванням цього, з відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача пені у розмірі 11261 грн. 55 коп., інфляційних збитків у розмірі 4895 грн. 91 коп., 3 % річних у розмірі 692 грн. 24 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 345 грн. 00 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до п. 47 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У звязку з тим, що позивач не надав жодних доказів підтвердження понесених збитків - у цих вимогах слід відмовити.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильне визначення судом субєктів спірних страхових правовідносин щодо відповідальності, необґрунтованість підстав для виплати страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, необґрунтоване відхилення судом заперечення відповідача, неврахування клопотань про зупинення провадження до розгляду касаційною інстанцією скарги, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Одеси від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" в особі відокремленого підрозділу Управління страхування у м.Одесі та Одеської області Товариства з додатковою відповідальністю Страхова Компанія "Альфа-Гарант" на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 1200,00 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_7