Справа № 574/1427/16-ц
Провадження № 2-о/574/29/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Пісківська сільська рада та Буринський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про встановлення факту визнання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи тим, що його батьки проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, а після його народження утримували та виховували його. 07.12.2014 року його батько ОСОБА_2 помер, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшла земельна ділянка площею 2,17 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, право власності на яку було посвідчено державним актом серії Р2 №639581. Однак він належним чином не може оформити свої спадкові права, оскільки у його свідоцтві про народження запис про батька вчинений лише за імям «Сегій».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в заяві, доповнивши, що запис про його народження був вчинений зі слів матері та за її прізвищем. Однак його батько ОСОБА_2, скільки він себе памятає, прожив разом з ними з матірю. Вони разом вели спільне господарство, останній піклувався про нього та виховував його та піклувався. Коли померла мати він продовжив проживати з батьком до дня своєї смерті останнього. За життя він посвідчив заповіт, яким все своє майно заповів йому.

Представники заінтересованих осіб Пісківської сільської ради та Буринського районного відділу ДРАЦС в задоволенні заяви не заперечували, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмово.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожний окремо, підтвердили, що заявник є сином ОСОБА_2. Останній проживав із ним до дня своєї смерті. За життя, мати заявника та його батько вели спільне господарства, ОСОБА_2 виховував та доглядав заявника, визнаючи себе його батьком.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, відповідно ч.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останнього, факт їхнього батьківства може бути встановлено рішенням суду в окремому провадженні.

У п. 3 цієї Постанови розяснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матірю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до ст.53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи на утримання якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства, спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 2.08.1954 року маючи в с. Піски Буринського району Сумської області, у звязку з чим суд застосовує норми Кодексу про шлюб та сімю України, що діяли до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Сімейним кодексом України. (а.с. 4,5,7).

Запис про народження заявника у Книзі записів актів цивільного стану про народження проведено 6.08.1954 року за №26 відповідно до ч. 2 ст.55 КпШС України, тобто запис про його батька проведений на підставі заяви матері, що вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ЯЛ №661155, письмового відгуку на заяву Буринського районного відділу ДРАЦС (а.с.7).

Крім того, із свідоцтва про народження заявника вбачається також, що в графі батько записано імя «Сергій».

Згідно довідок Пісківської сільської ради (а.с.11-14) вбачається, що відповідно до записів по господарського обліку за 1950-1995 роки ОСОБА_2 проживав однією сімєю з матірю заявника ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ними проживав заявник, вони вели спільне господарство.

Мати заявника померла 4.08.1995 року, а 7.12.2014 року помер і його батько ОСОБА_2, який за життя, 26.09.2014 року, посвідчив в Пісківській сільській раді Буринського району Сумської області заповіт, яким все своє майно заповідав сину - ОСОБА_1, заявнику по справі, що видно із свідоцтв про смерть, копії заповіту (а.с.6,8,10).

Також, з військового квитка ОСОБА_2 (а.с.16) вбачається, що в розділі «12 Сімейний стан» вчинено запис: «дружина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначені обставини підтверджуються і фотокартками із сімейного фото альбому заявника (а.с.17).

Таким чином, даючи оцінку вищенаведеним доказам та здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 за життя визнавав своє батьківство по відношенню до заявника. Як до його народження так і після проживав однією сімєю з ним та його матірю, з якою не перебував у зареєстрованому шлюбі, ведучи з ними спільне господарство та спільно виховуючи ОСОБА_1 і утримуючи його в дитинстві.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку прийняв заявниця, але оформити свої спадкові права належними чином він не спроможний, у звязку з відсутністю запису про батьківство спадкодавця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 5,6,10,15, 212, 234,235, ст.256 ЦПК України, ст.ст.53,55 КпШС України, суд -

в и р і ш и в:

Встановити факт визнання батьківства ОСОБА_2, який помер 7 грудня 2014 року в с. Піски Буринського району Сумської області, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 03.02.2017 року.