ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7201/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" листопада 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.,

при секретарі Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, суд-

в с т а н о в и в:

29.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки квартири від 28.09.2010 року, зареєстрованого за № 683, та договору дарування частки квартири від 24.03.2011 року зареєстрованого за № 1058. На сьогоднійшній день у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровано п"ять членів сім"ї, в тому числі відповідач ОСОБА_3, однак у даній квартирі він фактично не проживає понад п"ять років, а його теперішнє місце проживання позивачу не відомо. Враховуючи дані обставини, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

У судове засідання позивач не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, направлений судовий виклик за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання, повернуто до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами пункту 5 статті 74 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування частки квартири від 28.09.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н.М., зареєстровного в реєстрі за №683 та оговору дарування частки квартири від 24.03.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Козаєвою Н.М., зареєстровного в реєстрі за №1058 ОСОБА_2 набула права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1. (а. с. 15, 16)

Як зазначено у позовній заяві, відповідач у спірній квартирі не проживає понад п"ять років, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.09.2017, засвідченого головою ЖК "Академічний-12", а саме з червня 2012 року. (а.с. 7)

Позивачі, як власники вказаної квартири позбавлені повнею мірою володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а також несуть додаткові витрати, пов"язані з утриманням квартири.

Згідно ст. 71 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила права користування жилим приміщенням, в разі не проживання в ньому без поважних причин протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

В тому числі, положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття. На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, переведення майна в інше жиле приміщення, виїзд в іншій населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк, тощо.)

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169 ч. 4, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок гривень 00 копійок).

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Комаревцева Л.В.