Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.03.2017 р. 145/210/17 2/145/323/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 08 листопада 2013 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району, Вінницької області зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою в даній справі. Актовий запис № 116.

В шлюбі у них народилася донька: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу дочка залишаться проживати разом з матір'ю.

Спільне майно з відповідачкою розділять добровільно.

Вони з відповідачем протягом останнього року проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Підставами для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачкою різні характери, вони не розуміють одне одного. У них різні погляди на шлюб та сім'ю, на взаємні права та обов'язки, внаслідок чого постійно виникали конфлікти. Вони втратили взаємні почуття, тому проживати в шлюбі не можуть.

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

08 листопада 2013 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

Мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 6).

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Відповідач подала суду заяву, в якій просить після розірвання шлюбу змінити її прізвище з "Доробало" на дошлюбне прізвище "Мусійчук"

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 180, 182, 183 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 08.11.2013 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 116, розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище "Мусійчук".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кіосак Н. О.