Справа №295/1719/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коло», третя особа Житомирська міська рада про визнання права власності на самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коло», третя особа Житомирська міська рада про визнання права власності на самочинне будівництво.

Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 28.02.2017 року вказану позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для виправлення недоліків.

17.03.2017 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, а також заява про уточнення позовних вимог, але суд вважає, що недоліки позовної заяви не були усунуті у повному обсязі зважаючи на наступне.

Так, в ухвалі суду від 28.02.2017 року було вказано, що всупереч положень п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду не надано доказів, які підтверджують дійсну вартість спірного майна. До заяви про усунення недоліків від 17.03.2017 року долучено висновок про вартість майна.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Однак, до наданої копії висновку експерта не долучено документів, які підтверджують повноваження та кваліфікацію експерта.

Також, в ухвалі суду від 28.02.2017 року вказано, що матеріали позовної заяви не містять доказів взаємовідносин позивача та відповідача, та позивач вказує, що зверталася до Житомирської міської ради з питанням введенням спірного майна в експлуатаці та оформлення права власності, на що отримала відмову, однак доказів даних фактів до позову не приєднано, вказані недоліки усунуті не були та суду не надано копій відповідних документів.

Крім того, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить визнати право власності на будівельні матеріали, що не було заявлено у первісній позовній заяві, проте така позовна вимога не підтверджена належними доказами.

Суд неодноразово надавав можливість позивачу для усунення недоліків, ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2017 року та від 28.02.2017 року позовна заява залишалася без руху з наданням строку для усунення недоліків. Також суд продовжував термін для усунення недоліків, однак на виконання ухвали суду недоліки усунуті не були.

Первинний позов було подано до суду без жодного додатку та без сплати судового збору, а тому Богунським районним судом м. Житомира винесено ухвалу від 16.02.2017 року про залишення позову без руху, на що позивачем були подані додатки до позовної заяви та сплачено частково судовий збір, однак після дослідження судом поданих документів Богунським районним судом м. Житомира повторно винесено ухвалу від 28.02.2017 року про залишення позову без руху та надання строку для усунення недоліків, позивач в термін зазначений в ухвалі суду не усунув недоліків та подав клопотання про продовження терміну виконання вказівок суду в ухвалі від 28.02.2017 року, суд клопотання задовольнив та продовжив вказаний термін, разом з тим, після подачі позивачем документів та виконання вказівок суду було встановлено, що позивач не виконав всі умови, викладені в ухвалі суду, не усунув всі перелічені недоліки, а подані позивачем уточнення позовних вимог призвело до виникнення нових недоліків.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що в межах визначеного судом строку позивачем не надано докази, які мали підтвердити виконання вимог суду, які викладені в ухвала від 16.02.2017 року та від 28.02.2017 року, крім того, подання заяви про уточнення позовних вимог потягнуло за собою наявність нових недоліків.

Відповідно до ч.2 ст. 121 Цивільного процесуального кодексу України, коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк не виконає всі перелічені в статтях 119 і 120 Цивільного процесуального кодексу України вимоги, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коло», третя особа Житомирська міська рада про визнання права власності на самочинне будівництво повернути позивачу.

Роз'яснюю, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя