Справа № 515/1240/17
Провадження № 2/515/1818/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Дукіна С.В.

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про виділення часток у спільній сумісній власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 пред'явила цивільний позов до ОСОБА_3 про виділення часток у спільній сумісній власності подружжя, посилаючись на те, що 24.04.1994 р. між ними був укладений шлюб, в якому вони перебувають до теперішнього часу. За час сумісного проживання ними за спільні ко- шти був збудований та введений в експлуатацію житловий будинок з господарськими та дворо- вими спорудами по АДРЕСА_1 який належить їм на праві спільної сумісної власності. Крім того, у період шлюбу у 2011-2012 р.р., ними був придбаний авто- мобіль марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за відповідачем у центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Арцизького, Саратського, Тарутинського і Татарбунарського районів, підпорядкованого УДАІ ГУ МВС України в Одеській області, оскільки між ними виник спір щодо нажитого спільного майна подружжя, просила виділи їй у частку 1/2 частини вказаного майна.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про зменшення позовних ви- мог, просив виключити з позовної заяви вимогу щодо виділення у власність ОСОБА_1 1/2 частки транспортного засобу марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, в іншій частині позовні вимоги залишити без змін, справу розглянути за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнав.

Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

З копій паспорту НОМЕР_4 та пенсійного посвідчення НОМЕР_3 (а.с.3-4,5) вбачається, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Миколаївка-Новоросійська Саратського райо- ну Одеської області, є інвалідом 2-ї групи.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 (а.с.5) видно, що 24.04.1992 р. ві- дділом ЗАГС м.Татарбунари Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що складено актовий запис № 28.

Матеріалами справи: копією витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно та копієб сві- доцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.7,8) підтверджується, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1

З копії технічного паспорту, виготовленого 24.11.2015 р. Татарбунарським районним бюро тех- нічної інвентаризації (а.с.9-11) видно, що на замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (інве- нтаризаційна справа № 3259) виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) жит- ловий будинок по АДРЕСА_1.

Вартість спірного будинку з будівлями та спорудами складає 722127 грн., що слідує з довідки БТІ (а.с.12), вартість частки кожної із сторін у нерухомому майні складає суму в розмірі 36106,35 грн. (722127 : 2).

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як передбачено ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, корис- тування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст.ст.69, 70 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чо- ловіка є рівними.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна под ружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України.

Судом встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в період шлюбу. Доказів, які б свідчили, що набуте сторо- нами за час шлюбу майно не може входити до спільної власності подружжя з підстав його прид- бання за кошти, які належали одному з подружжя особисто, суду не надано, тому, суд вважає, що сторони придбали вказаний житловий будинок за спільні кошти подружжя.

За змістом ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток ко- жного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 370, 372 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, як- що інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до абз.3 п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учас- ника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, звернення стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власнос- ті (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визна- чається рівними.

В судовому засіданні встановлено, що за час сумісного проживання сторонами за спільні кошти був збудований та введений в експлуатацію житловий будинок з господарськими та дворовими спорудами по АДРЕСА_1 який належить їм на праві спіль- ної сумісної власності. Оскільки між ними виник спір щодо нажитого спільного майна подружжя, суд вважає за необхідне виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/2 частки спірного бу- динку.

Оскільки позивачем зменшено позовні вимоги, суд не розглядає вимогу про виділення їй у вла- сність 1/2 частки транспортного засобу марки «HONDA», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в роз- мірі 1% від вартості частки у нерухомому майні в сумі 3610 грн.64 коп., оскільки позивач, відпо- відно до п.9 ст.5 Закону України "Про судовий збір", звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.58-60, 88, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.368- 370, 372 ЦК України, ст.ст.60, 63, 69, 70 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виді- лення часток у спільній сумісній власності подружжя - задовольнити.

Виділити із спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Миколаївка-Новоросійська Саратського району Одеської області, ідентифікацій- ний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2. в с. Солодирі Володимир-Волинського району Житомирської області, кожному по 1/2 ідеальної частки житлового будинку з господарськими та дворовими спорудами загальною площею 165,7 кв.м., заз- наченого в схематичному плані під літерою «А», сарай під літерою «Б», вбиральня під літерою «В», гараж під літерою «Г», сарай під літерою «»Д», дворові споруди 1-2, розташованого по АДРЕСА_1, припинивши їх право спільної сумісної власності.

Стягнути з ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2. в с.Солодирі Во- лодимир-Волинського району Житомирської області, судовий збір на користь держави в розмірі 3610 грн.64 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідан- ні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Тимошенко