Справа № 466/5895/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«31» жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Луців К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об»єкт нерухомого майна,

у с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру №192 загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та комірку (кладове приміщення) ІІ/1,7 кв.м., розміщену між 2 і 3 поверхами 6-ої секції будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Як на підставу своїх вимог зазначав, що 11.10.2003 року позивач ОСОБА_1 одружився з відповідачем ОСОБА_2.

08 червня 2011 року його дружина уклала з Закритим акціонерним товариством «ІРОКС» (тепер - Приватне акціонерне товариство «ІРОКС») (надалі - Підрядник) договір підряду №12/6 будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва квартири АДРЕСА_1 (надалі - Об'єкт).

Відповідно до умов цього договору Підрядник зобовязувався здійснити та передати Замовнику будівельно-монтажні роботи по завершенню будівництва Об'єкта (п.4.1.1. договору), а Замовник зобовязувався здійснити платежі в розмірах та строки, передбачені даним договором (п.4.2.1. договору).

27 вересня 2011 року між Замовником та підрядником було укладено додаткову угоду № 1 до вищезгаданого договору, згідно з якою Підрядник зобовязувався надати кладове приміщення проектною площею 2,0 кв.м., що знаходиться між 2-м та 3-ім поверхом в будинку (6-та секція) по вул. Шевченка, 418.

Відповідно до п.2.12. вищезгаданого договору передача Об'єкта (Завершеного будівництва) у власність здійснюється шляхом підписання акту прийому-передачі за умови внесення останнім 100% договірної вартості Об'єкта.

Позивач зазначив, що дружина свої зобовязання перед ПрАТ «ІРОКС» за вищевказаним договором сплатити вартість Об'єкта виконала, що підтверджується довідкою №910 про сплату вартості Об'єкта, виданою 29 листопада 2013 року.

Свої зобовязання закінчити будівництво та здати будинок в експлуатацію ПрАТ «ІРОКС» виконав, що засвідчується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК у Львівській області 10.07.2014 року.

18 квітня 2017 року між дружиною позивача та ПрАТ «ІРОКС» було укладено Акт приймання-передачі, згідно з яким ПрАТ «ІРОКС» передало у власність дружині ОСОБА_2 квартиру №192 в 6-ій секції цього будинку загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 на вул. Шевченка у м. Львові та комірку (кладове приміщення) II/1,7 кв.м., розміщену між 2 і 3 поверхами.

Таким чином позивач вказував, що його дружина після завершення будівництва та прийняття в експлуатацію будинку №418 на вул. Шевченка у м.Львові, оплати усієї суми визначених вищезгаданим договором платежів та підписання Акта приймання-передачі, набула право власності на квартиру №192 загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 на вул. Шевченка у м.Львові та комірку (кладове приміщення) II/1,7 кв.м., розміщену між 2 і 3 поверхами 6-ої секції цього будинку.

Однак право власності на цю нерухомість дружина набула не сама, а разом з позивачем, оскільки, кошти, внесені ПАТ «ІРОКС» на підставі вищезазначеного договору, були у їх спільній власності, спільним майном.

22.05. 2017 року позивач звернувся до дружини з наступною заявою-пропозицією:

«У звязку із завершенням виготовлення та отримання усіх документів, необхідних для оформлення права власності на квартиру №192 загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 на вул.Шевченка у м.Львові та комірку (кладове приміщення) II/1,7 кв.м., розміщеної між 2 і 3 поверхами 6-ої секції цього будинку, фінансування будівництва яких було здійснено за спільні кошти як подружжя, прошу оформити право нашої спільної сумісної власності на вищезгадані обєкти нерухомого майна або право нашої спільної часткової власності - по ? ідеальній частині за кожним із нас.»

На заяву-пропозицію позивача ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_2 відповіла відмовою, зазначивши на заяві-пропозиції, що договір на спорудження вищезгаданої квартири було укладено на її імя та внесені її особисті кошти, тому квартира і належне до неї кладове приміщення є її особистою власністю.

Таким чином спірна квартира була набута під час шлюбу позивача з відповідачем, який на цей час є чинним, та стала обєктом їх спільної з відповідачем сумісної власності.

У звязку із тим, що його дружиною ОСОБА_3 не визнається його право власності на спірну квартиру, тим самим порушено право ОСОБА_1, тому він змушений звернутись до суду з позовом.

В судове засідання, яке було призначено на 31 жовтня 2017 року о 10.40 год. позивач ОСОБА_1 не зявився, хоч про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку, та подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання, яке було призначено на 31 жовтня 2017 року о 10.40 год. не зявилися, хоч про час і місце розгляду справи повідомлялися в установленому порядку, однак направили на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву та заяву, у якій просять суд розглядати справу у їх відсутності.

У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання 18 жовтня 2017 року всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2003 року.

Під час шлюбу 08 червня 2011 року ОСОБА_3 уклала з Закритим акціонерним товариством «ІРОКС» (Приватне акціонерне товариство «ІРОКС») Договір підряду №12/6 будівництва (завершення) обєкта незавершеного будівництва квартири АДРЕСА_1. Це підтверджується представленими суду копіями договорів №12/6 від 08 червня 2011 року.

Відповідно до умов цього договору Підрядник зобовязувався здійснити та передати Замовнику будівельно-монтажні роботи по завершенню будівництва Об'єкта (п.4.1.1. договору), а Замовник зобовязувався здійснити платежі в розмірах та строки, передбачені даним договором (п.4.2.1. договору).

27 вересня 2011 року між Замовником ОСОБА_2 та підрядником ПАТ «ІРОКС» було укладено додаткову угоду № 1 до вищезгаданого договору, згідно з якою Підрядник зобовязувався надати кладове приміщення проектною площею 2,0 кв.м., що знаходиться між 2-м та 3-ім поверхом в будинку (6-та секція) по вул. Шевченка, 418.

Згідно п.2.12. вищезгаданого договору передача Об'єкта (Завершеного будівництва) у власність здійснюється шляхом підписання акту прийому-передачі за умови внесення останнім 100% договірної вартості Об'єкта.

Відповідно до технічного паспорту від 17 липня 2013 року на вказану квартиру АДРЕСА_2, загальна площа її складає 71,2кв.м.

Судом встановлено, що вартість квартири, відповідно до її фактичної площі, сплачена ОСОБА_2 повністю в розмірі 404107,00грн., що підтверджується довідкою ПрАТ «ІРОКС» №910 від 29.11.2013р., ксерокопіями квитанцій до прибуткового касового ордеру, які видавались на ім'я відповідачки по справі ОСОБА_2

Отже вартість квартири повністю сплачена одним із подружжя під час перебування у шлюбі, відтак квартира набута в шлюбі - являється спільною-сумісною власністю подружжя, їх частки є рівними.

За актом приймання - передачі об'єкту завершеного будівництва від 18.04.2017 року, двохкімнатна квартира №192 загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та кладове приміщення площею1,7 кв.м., розміщене між 2 і 3 поверхами 6-ої секції будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові передана у власність відповідача ОСОБА_2 та знаходиться у користуванні та володінні сторін.

Згідно ч.1 ст.331 ЦК України виникненню права власності на новостворене нерухоме майно передує прийняття його в експлуатацію. Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 10.07.2014р. Інспекцією ДАБК м.Львова, житловий будинок №418 на вул.Шевченка в м.Львові (секції 1-2,5,6,7-8) вважається закінченим і готовим до експлуатації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 сторонами не було зареєстровано. Відповідачка не визнає таке право за позивачем.

Суд вважає, що право власності позивача на спільне майно подружжя порушено та підлягає захисту.

При проведенні державної реєстрації права власності на спірну квартиру власниками квартири, незважаючи на те, що договори підряду у будівництві укладені ОСОБА_3, мають бути вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки ця кватира набута ними у шлюбі і є спільною сумісною власністю подружжя. Частки сторін у праві власності на квартиру є рівними.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60, 197, 209, 210, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.60,70 Сімейного кодексу України, ст.ст.16,372,392 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартири №192 загальною площею 71,2 кв.м. в будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові та комірку (кладове приміщення) ІІ/1,7 кв.м., розміщену між 2 і 3 поверхами 6-ої секції будинку №418 по вул. Шевченка у м. Львові.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_5