РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12052/17

пр. № 2/759/4898/17

25 жовтня 2017 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

при секретарі - Немировській А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про зняття з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в серпні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідача та з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд ухвалити рішення, яким усунути йому - ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що ОСОБА_3 був чоловіком його матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 про, що зроблено актовий запис № 18125 та віддано відповідне свідоцтво про смерть. На підставі свідоцтва про смерть за відповідною заявою ОСОБА_4 була знята з реєстраційного обліку. Після смерті матері її чоловік ОСОБА_3 переїхав на постійне місце проживання до с.Дмитрівка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., оскільки там мешкали його кровні родичі. З реєстраційного обліку ОСОБА_3 не знімав, тому що продовжував з ним спілкуватися та підтримував теплі стосунки, що підтверджується довіреністю виданою на ім'я позивача 02.08.2013 року терміном на п'ять років щодо управління та розпорядження всім належним майном ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер та похований у с.Дмитрівка, Києво-Святошинського р-ну Київської обл. Звернувшись до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1, та додавши до заяви інформацію Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо реєстрації смерті ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що він не надав свідоцтво про смерть ОСОБА_3 отримав відповідну відмову.Враховуючи наведене та посилаючись на ст.ст. 316-319, 325, 328, 379, 382, 383, 386, 391 ЦК України та п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 просив заявлені позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано лист, в якому просять слухати справу у їх відсутності їх представника та постановити рішення відповідно до чинного законодавства, а тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаного представника.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з договору купівлі-продажу від 22 липня 1998 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Як вбачається з копії витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва від 27.07.2017, наданої Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА в м. Києві, в спірній квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 30-31).

Із пояснень позивача та його представника вбачається, що ОСОБА_3 доводився чоловіком матері позивача - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 16).

Відповідно до листа Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 3505/04.30б від 06.08.2016 року, вбачається, що відділом зареєстровано смерть ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 про що складений актовий запис № 307 від 30.03.2016 (а.с.21).

Факт смерті 24 березня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджується актовим записом про смерть № 307 від 30.03.2016 року (а.с. 32).

Із заявою про зняття з реєстраційного обліку позивач звернувся до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку з квартири АДРЕСА_1 у зв'язку зі смертю, але позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав свідоцтво про смерть (а.с. 22).

Згідно Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 р. № 52/5, в абзаці 4 п. 4 розділ 4 зазначено, що свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, близьким родичам померлого, особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування.

Як вбачається з листа від 20.04.2017 року виданого Святошинського районного у м.Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану за № 1551/16.10-36 ОСОБА_1 у видачі повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_3, було відмовлено, оскільки позивачем не надані документи, що підтверджують родинні стосунки з померлим (а.с. 19-20).

В частині 1 ст.316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

А у відповідності до частини 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.. 7 закону України «Про свободу пересування та вибір місця проживання в Україні»; п. 11; п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених. постановою КМ України від 2 березня 2016 р. № 207, орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Реєстрація померлої особи за вказаною адресою заважає позивачу користуватися власністю, до того ж завдає збитків матеріального характеру.

Суд вважає, що та обставина, що ОСОБА_3 продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, таким чином вимога позивача щодо усунення перешкод у користуванні власністю житловим приміщенням підлягає задоволенню шляхом зняття останнього з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41, 55 Конституції України, ст. 383, 386, 387, 391, 392, 396 ЦК України, Постановою Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, ст.ст. 10, 213, 215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації про зняття з реєстрації місця проживання -задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні належній йому на праві власності квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя