Справа № 567/648/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені від суми несплачених аліментів

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення пені в розмірі 16002 грн. 77 коп. від суми несплачених аліментів звернулася ОСОБА_1, мотивуючи позов несплатою відповідачем в період з серпня 2009 року по 31.05.2017 року аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які були присуджені до стягнення рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 28.08.2009 року в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

В подальшому позивач збільшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на свою користь 17805 грн. 99 коп. пені за прострочення сплати аліментів за період з 12 серпня 2009 року по 31 жовтня 2017 року.

Відповідач позов визнав частково.

В судовому засіданні позивач позов підтримала. Пояснила, що за рішенням Острозького районного суду від 28.08.2009 року відповідач зобов'язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, але по даний час відповідач аліменти сплачував не регулярно. Зазначаючи про те, що у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів з 2009 року по жовтень 2017 року у розмірі 52505 грн. 46 коп., посилаючись на ст.. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення у розмірі 17805 грн. 99 коп.

В судовому засіданні позивач пояснила, що на даний час не має можливості працювати, оскільки доглядає за меншою малолітньою дитиною та визнала пояснення відповідача про те, що на даний час його дружина працює, а відповідач займається доглядом свого хворого сина.

Вважає за можливе не стягувати з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за той час, коли син відповідача хворів, про що їй відомо, а саме за червень-серпень 2016 року.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, підтвердив наявність рішення суду про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили до повноліття дитини. Зазначив, що не відмовлявся від дитини і по мірі можливості сплачував аліменти.

Пояснив, що у другому шлюбі 23.09.2013 року в нього народився син ОСОБА_5, але з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дочки у зв'язку з його народженням він не звертався.

Зазначив, що в червні 2016 року в нього важко захворів син і на його лікування в червні-серпні 2016 року він змушений був витрачати значні кошти, які позичав та на даний час займається їх поверненням. Пояснив, що його син ОСОБА_5 потребує періодичного лікування і таке лікування проводилось також в грудні 2016 року та березні 2017 року.

Окрім того, зазначив, що його дружина є офіційно працевлаштованою, а він роботи не має та здійснює догляд за своїм хворим сином, у зв'язку з чим немає доходів.

Посилаючись на вказані обставини, вважає, що суд може зменшити розмір неустойки, врахувавши його сімейний і матеріальний стан.

Розрахунок заборгованості по сплаті аліментів ним не оспорювався.

Суд, вислухавши позивача та її представника, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №040328 та рішення Острозького районного суду Рівненської області від 07.10.2010 року в судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_6 народилась 06.10.2006 року і її батьками є позивач та відповідач по справі, які на час народження дочки перебували в шлюбі.

З виконавчого листа №2-450/2009 від 28.08.2009 року, виданого Острозьким районним судом Рівненської області вбачається, що за результатами розгляду справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 судом вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.08.2009 року.

20.02.2017 року державним виконавцем Острозького відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 і відповідно до довідки зазначеного відділу №193/14.14-33/3 заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 за період з 12.08.2009 року по 31.01.2017 року становила 44889,96 грн. 01.11.2017 року державним виконавцем Острозького відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області було проведено розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 і відповідно до довідки зазначеного відділу №751/14.14-33/3 заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 за період з 12.08.2009 року по 31.10.2017 року становила 52505,46 грн.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки, то у ОСОБА_1, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з ОСОБА_3 пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 195 СК України та ст.74 Закону України "Про виконавче провадження від 21.04.1999 року (діяв на час виникнення спору), розмір заборгованості з виплати аліментів визначався державним виконавцем, а за наявності спору питання про розмір такої заборгованості вирішувалось за заявою заінтересованої особи судом у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно розрахунку заборгованості по аліментах від 01 листопада 2017 року, здійсненого державним виконавцем Острозького відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_3 за період з 12.08.2009 року по 31.10.2017 року зазначена заборгованість становить 52505,46 грн. За цей період відповідачем сплачено: 501 грн. в грудні 2011 року, 501 грн. в січні 2012 року, 3500 грн. в січні 2013 року.

З вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що аліменти відповідачем сплачувались нерегулярно та не в повній мірі, що відповідно до ст.196 СК України дає підстави для нарахування неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Не заслуговують на увагу пояснення відповідача про те, що він протягом вказаного періоду добровільно неодноразово сплачував аліменти та надавав утримання іншим чином, що частково підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій, оскільки нарахування пені за прострочення сплати аліментів має здійснюватися у відповідності до розрахунку наданого державним виконавцем, а сторонами дії державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості за аліментами не оскаржувались.

Позивач просить стягнути неустойку за період з 12.08.2009 року по жовтень 2017 року включно, даний період включено в розрахунок заборгованості наданий державним виконавцем. Таким чином, розмір неустойки може бути розрахований за період з 12.08.2009 року до 31.10.2017 року і саме цей період зазначено в розрахунку здійсненому позивачем, який доданий до заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідно до ст.196 СК України, відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно з ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм гл.49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Тобто її завданням є сприяння належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі №6-94цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України має враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Факт неповного виконання платником аліментів ОСОБА_3 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 не заперечувався відповідачем та підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними державним виконавцем. За таких обставин, на відповідача слід покласти обов'язок сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Проведений позивачем розрахунок суми пені за несплату аліментів, наведений ним в заяві про уточнення вимог за період 2011, 2013, 2015 роки проведено вірно, а в розрахунку суми пені за 2009, 2010, 2012, 2014, 2017 роки позивачем допущено неточності, які полягають у наступному.

У розрахунку заборгованості по пені за серпень 2009 року позивачем визначено заборгованість за повний місяць, хоча відповідно до рішення суду аліменти відповідачем повинні сплачуватись лише з 12.08.2009 року, тобто за 20 днів, у розрахунку заборгованості по пені за лютий 2010 року позивачем арифметично невірно обчислено суму заборгованості, яка становить не 120,04 грн., а 120,40 грн. і тому загальна суму заборгованості за 2010 рік має становити не 1569,14 грн., а 1569,50 грн., у розрахунку заборгованості по пені за 2012 рік позивачем арифметично невірно обчислено загальну суму заборгованості за рік, яка становить не 2144,76 грн., а 1989,45 грн., у розрахунку заборгованості по пені за 2014 рік позивачем арифметично невірно обчислено загальну суму заборгованості за рік, яка становить не 2971,11 грн., а 2190,95 грн., у розрахунку заборгованості по пені за 2016 рік позивачем арифметично невірно обчислено загальну суму заборгованості за рік, яка становить не 2389,12 грн., а 2389,07 грн.

Окрім того, у розрахунку заборгованості за пенею за період січня-жовтня 2017 року позивачем невірно зазначено визначений державним виконавцем за період січня-червня 2017 року розмір аліментів, який становить не 810 грн, а 810,25 грн., а відтак загальний розмір пені за період січня-жовтня 2017 року мав становити не 2558,97 грн., а 2559,30 грн., виходячи з наступного розрахунку:

810,25 х 1% х 31 (січень 2017р.) + 810,25 х 1% х 28 (лютий 2017р.) + 810,25 х 1% х 31 (березень 2017р.) + 810,25 х 1% х 30 (квітень 2017р.) + 810,25 х 1% х 31 (травень 2017р.) + 810,25 х 1% х 30 (червень 2017р.) + 888,50 х 1% х 31 (липень 2017р.) + 888,50 х 1% х 31 (серпень 2017р.) + 888,50 х 1% х 30 (вересень 2017р.) + 888,50 х 1% х 31 (жовтень 2017р.) = 2559,30 грн.

Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів ОСОБА_3, складеного державним виконавцем, станом на 01.11.2017 року за період з 12.08.2009 року до 31 жовтня 2017 року (період заявлений позивачем), сума неустойки дорівнюватиме 16871 грн. 16 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем.

При цьому суд виходив з наступних розрахунків.

218,96 грн. х 1% х 20 днів (за серпень 2009р.)+ 357,25 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2009р.)+ 357,25 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2009р.) + 357,25 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2009р.) + 357,25 грн. х 1% х 31 днів (за грудень 2009р.) = 479,65 грн.

430 грн. х 1% х 31 день (за січень 2010р.)+ 430 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2010р.)+ 430 грн. х 1% х 31 день (за березень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 31 день (за травень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 30 день (за червень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 31 день (за липень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2010р.)+ 430 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2010р.) + 430 грн. х 1% х 30 день (за листопад 2010р.) + 430 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2010р.) = 1569,50 грн.

456,50 грн. х 1% х 31 день (за січень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 31 день (за березень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 31 днів (за травень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 30 день (за червень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 31 день (за липень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2011р.) + 456,50 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2011р.) = 1524,74 грн.

586 грн.- 501 грн. х 1% х 31 день (за січень 2012р.)+ 586 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2012р.)+ 586 грн. х 1% х 31 день (за березень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 31 день (за травень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 30 день (за червень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 31 день (за липень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2012р.)+ 586 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2012р.) + 586 грн. х 1% х 30 день (за листопад 2012р.) + 586 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2012р.) = 1989,45 грн.

601,25 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 день (за березень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 днів (за травень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 30 день (за червень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 день (за липень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2013р.) + 601,25 грн. х 1% х 31 днів (за грудень 2013р.) = 2008,21 грн.

600,25 грн. х 1% х 31 день (за січень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 день (за березень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 днів (за травень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 30 день (за червень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 день (за липень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2014р.) + 600,25 грн. х 1% х 31 днів (за грудень 2014р.) = 2190,95 грн.

585,25 грн. х 1% х 31 день (за січень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за березень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за травень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за липень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2015р.) + 585,25 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2015р.) = 2136,20 грн.

652,75 грн. х 1% х 31 день (за січень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 29 днів (за лютий 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за березень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за травень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за липень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 30 днів (за листопад 2016р.) + 652,75 грн. х 1% х 31 день (за грудень 2016р.) = 2389,07 грн.

810,25 грн. х 1% х 31 день (за січень 2017р.) + 810,25 грн. х 1% х 28 днів (за лютий 2017р.) + 810,25 грн. х 1% х 31 день (за березень 2017р.) + 810,25 грн. х 1% х 30 днів (за квітень 2017р.) + 810,25 грн. х 1% х 31 день (за травень 2017р.) + 810,25 грн. х 1% х 30 днів (за червень 2017р.) + 888,50 грн. х 1% х 31 день (за липень 2017р.) + 888,50 грн. х 1% х 31 день (за серпень 2017р.) + 888,50 грн. х 1% х 30 днів (за вересень 2017р.) + 888,50 грн. х 1% х 31 день (за жовтень 2017р.) = 2559,30 грн.

Неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за грудень 2011 року, січень 2013 року не може бути нарахована та стягнута, оскільки відсутня заборгованість зі сплати аліментів за вказані місяці.

В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2013 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_8 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ №086124) і відповідно до свідоцтва про народження серії І-ГЮ №199103 вбачається, що 23.09.2013 року у них народився син ОСОБА_9

Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з вересня 2013 року у ОСОБА_3 змінився сімейний стан, зокрема з'явився новий утриманець ОСОБА_9, що відповідно вплинуло на його матеріальний стан, що дає підстави зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2013 року до 2/3 від суми пені за вказаний період.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за 2013 рік у розмірі 1763,72 грн., за 2014 рік у розмірі 1460,63 грн., за 2015 рік у розмірі 1424,13 грн., за 2016 рік у розмірі 859,45 грн. та за 2017 рік у розмірі 769,38 грн. При цьому, застосовуючи до спірних правовідносин ч.2 ст.196 СК України, суд вважає за можливе не стягувати неустойку за червень-серпень 2016 року, грудень 2016 року та березень 2017 року, так як в зазначені періоди відповідач ніс значні витрати на лікування свого сина ОСОБА_5, який в період з 19.06.2016 року по 23.08.2016 року, з 13.12.2016 року по 23.12.2016 року та з 27.03.2017 року по 31.03.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні та має статус дитини-інваліда, що підтверджується медичними документами та чеками аптечних закладів.

При цьому суд виходить з наступного розрахунку: 168,35 грн.+186,39 грн.+180,38 грн.+186,39 грн.+180,38 грн.+186,39 грн.+186,39 грн.+(180,38 грн.+186,39 грн.+180,38 грн.+186,39 грн.х2/3)= 1763,72 грн. (2013 рік)

2190,95 грн. х 2/3 = 1460,63 грн. (2014 рік)

2136,20 грн. х 2,3 = 1424,13 грн. (2015 рік)

(202,35+189,30+202,35+195,83+202,35+195,35+202,35+195,35) х 2/3 = 859,45 грн. (2016 рік)

(251,18+226,87+243,01+251,18+243,01+275,44+275,44+266,55+275,44) х 2/3 = 769,38 грн. (2017 рік)

Таким чином, з врахуванням ч.2 ст.196 СК України суд визначає загальну пеню за прострочення сплати аліментів боржником ОСОБА_3 у розмірі 11864 грн. 74 коп.

Вирішуючи питання про присудження судових витрат суд виходить з того, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в мінімальному розмірі, а саме в сумі 640 грн., що передбачено п.п. 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Оскільки така сума судового збору є мінімально можливою, то на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в зазначеному розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись ст..180, 196 СК України, ст.71 Закону України "Про виконавче провадження", ст.549 ЦК України, ст.10, 11, 57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 12 серпня 2009 року по 31 жовтня 2017 року у розмірі 11864 грн. 74 коп. та 640 грн. витрат на сплату судового збору. В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_10