Справа № 305/1540/17
Провадження по справі 2/305/935/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря - Орос С.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Рахівської міської ради Заккарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом в інтересах ОСОБА_3 (далі Позивач) до ОСОБА_4 та Рахівської міської ради Рахівського району Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 травня 2016 року помер ОСОБА_5. Відповідно до заповіту від 29.04.2015 року останній призначив своїм спадкоємцем ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, яка розташована по вул..Довженка у місті Рахові, площею 0,06 га. Для отримання спадщини Позивач не змогла у встановлений строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини знаходилася за кордоном. 29.09.2017 року Позивач звернулася до Рахівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, у звязку з пропуском строку та розяснено право для звернення до суду про поновлення пропущеного строку. У звязку з наведеним просить визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області заяви про прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник Позивача ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що Позивачу стало відомо про заповіт у серпні 2017 року, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 знаходилася в Чеській Республіці, тому вона не могла б подати заяву про прийняття спадщини, що на її думку є підставою для визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги вважає безпідставними, посилання представника Позивача на те, що про заповіт ОСОБА_6 довідалася у серпні 2017 року не доведено жодними доказами, на момент подачі позову до суду вона не зазначала про вказані обставини, хоча мала оригінал заповіту на руках. У Позивача не було перешкод у поданні до нотаріальної контори заяви про прийняття нею спадщини за заповітом у встановлений законодавством строк, оскільки після смерті спадкодавця вона перебувала на території України, поважної причини пропуску цього строку Позивачем не встановлено, та й правових підстав для задоволення даного позову, на його думку, немає.

Представник Рахівської міської ради в судове засідання не зявився, у заяві, поданій суду 24.10.2017 року, в.о. міського голови ОСОБА_7 просив розглянути дану справу без участі їхнього представника позов ОСОБА_3 вважає безпідставним.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Судом встановлено, що 08.05.2016 року помер громадянин ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації смертей 10.05.2016 року був зроблений відповідний актовий запис за № 67, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №236096, виданим Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Після смерті гр. ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому спадкове майно, в тому числі й на земельну ділянку, яка знаходиться у місті Рахові, вул.Довженка, Закарпатської області, загальна площа якої становить 0,06 га.

Відповідно до заповіту від 29.04.2015 року ОСОБА_5 визначив спадкоємцем зазначено земельної ділянки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач, ОСОБА_3 має намір оформити право власності на земельну ділянку, зазначену у заповіті, у зв'язку з чим звернулася до Рахівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого правовстановлюючого документа їй було відмовлено, у звязку з пропуском нею, встановленого законодавцем шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначене підтверджується постановою №22 державного нотаріуса Рахівської держнотконтори ОСОБА_9 (як зазначено у ній датою винесення такої є 29.09.2017 року). У зазначеній постанові йдеться про те, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно та відсутністю факту прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до положень частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи те, що спадщина відкрилася 08 травня 2016 року, строк для предявлення до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини для спадкоємців за заповітом чи за законом закінчувався 08 листопада 2016 року.

Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину врегульовується положеннями Глави 10. «Видача свідоцтв про право на спадщину» ОСОБА_10 «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 (надалі-Порядок).

Так, згідно підпункту 2.1. пункту 2. «Заведення спадкової справи» Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Відповідно до положень підпунктів 3.3.-3.5. пункту 3. «Прийняття спадщини або відмова від її прийняття» Порядку, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що Позивач ОСОБА_3 бажає прийняти спадщину, однак, у визначений Законом строк, заяви про прийняття спадщини не подавала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення додаткового строку, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правова позиція з цього приводу висловлена Верховним Судом України при розгляді цивільної справи №755/7357/15-ц та цивільної справи №6-1486цс15, де, зокрема, зазначено: «Відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними».

Як було встановлено в ході розгляду справи Позивачу було відомо про смерть ОСОБА_11. Доказів того, що їй не було відомо про наявність заповіту, складеного від імені ОСОБА_11 на її імя, Позивач не надала. Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_3 мала можливість протягом шестимісячного строку, відведеного законодавством для прийняття спадщини, звернутися до нотаріальної контори за місцем розташування спадкового майна із відповідною заявою про прийняття нею такої спадщини, оскільки згідно з копією паспорта, яку вона додала до позовної заяви, слідує, що з 12.07.2016 року по 16.07.2017 року вона перебувала на території України. Ба більше, таку заяву вона могла надіслати поштою з Чеської Республіки, де перебувала на той час, попередньо завіривши свій підпис в дипломатичному представництві або консульстві України, оскільки, Положенням «Про порядок здійснення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах і консульських установах України» консул зобов'язаний здійснювати свою діяльність, в тому числі відповідно до закону «Про нотаріат», а отже наділений повноваженнями на вчинення такої нотаріальної дії (посвідчити підпис у заяві).

Відсутність Позивача на території України на час відкриття спадщини не може являтися поважною причиною не подання нею заяви про прийняття спадщини до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області в строк з 08 травня до 08 листопада 2016 року.

Обставини, на які посилається Позивач, не являються непереборними, істотними чи іншими труднощами для неї, як Спадкоємця, на вчинення нею дій, спрямованих на прийняття спадщини.

Тому об'єктивний висновок по даній справі є такий: у Позивача не було перешкод в поданні заяви про прийняття спадщини в установлений законом строк; поважної причини пропуску цього строку ОСОБА_3 не встановлено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі наведеного, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 212, 213, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Рахівської міської ради Закарпатської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено у судову палату з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.Е.Ємчук

З оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: В.Е.Ємчук