Справа № 583/2306/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді - Сидоренко Р.В.,

при секретарі - Зубатовій І.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення розміру ідеальної частки у праві спільної сумісної власності,

встановив:

29 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з 27.06.1987 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 За час перебування у шлюбі, зокрема в 1995 1996 роках, сторони побудували житловий будинок із господарськими спорудами по вул. Московська, 45-Б, с. Куземин Охтирського району. На даний час ОСОБА_4 намагається виселити позивача із зазначено будинку та зазначає, що він є його одноособовим власником на підставі рішення виконкому Куземинської сільської ради Охтирського району №34 від 29.05.2012 року. Однак, позивач вважає, що їхні з відповідачем частки на будинок є рівними, так як вказане майно було надбано під час перебування в шлюбі. В звязку з чим, просить визначити їй частку в спільній сумісній власності на житловий будинок разом з господарськими спорудами в с. Куземин Охтирського району по вул. Московська, 45-Б, а саме ? частину.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Пояснив також, що господарство сторони вели за спільні кошти, в тому числі будували житловий будинок. ОСОБА_4 одноособово зареєстрував на своє імя спірний житловий будинок, тим самим порушивши право власності позивача на ? частку в даному домоволодінні.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Пояснив що житловий будинок був зареєстрований на імя відповідача, оскільки паспорт на забудову був складений також на його імя. Надав також письмові правові обґрунтування, в яких зазначив, що відповідача не заперечував той факт, що житловий будинок є спільною сумісною власністю сторін, оскільки набутий під час шлюбу. Позивачем не надано доказів порушення її прав, невизнання або оспорювання відповідачем обставин, на які посилається позивач. Не надано також й доказів ухилення відповідача від позасудової процедури оформлення частки спірного майна на позивача. Вважає, що між сторонами відсутній спір про право, а тому позовні вимоги є безпідставними.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі є її батьками. Також зазначила, що після одруження батьки проживали з батьками її матері та в цей час будували будинок. В 1995 році він був зданий в експлуатацію. Житловий будинок по вул. Московська, 45-Б в с. Куземин, будувався за спільні кошти батька та матері, також допомагали батьки її матері. Вона із матірю проживали в будинку до 2009 року, а потім перейшли жити до дідуся ОСОБА_6, оскільки із ОСОБА_4 в них виникла конфліктна ситуація. Батько неодноразово висловлювався про те, що він є одноосібним власником та її матері у будинку нічого не належить.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 27.07.1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.6), рішенням Охтирського міськрайонного суду від 26.09.2017 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.71).

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Статтею 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, та не заперечувалося представниками сторін, що в період шлюбу за спільні кошти подружжя побудувало житловий будинок із господарчими спорудами в с. Куземин по вул. Московська.ю 45-Б, Охтирського району.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що вказане вище майно є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3, кожен із подружжя має рівні права щодо нього, а тому частки подружжя при поділі даного майна слід визнати рівними.

На підставі рішення виконкому Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області видано свідоцтво про право власності САЕ №273961 від 25.06.2012 року, відповідно до якого відповідачу ОСОБА_4 належить одноповерховий житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Куземин, вул. Московська, 45-б, Охтирського району, Сумської області.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що між сторонами відсутній спір про право та що ОСОБА_4 згоден на позасудову процедуру оформлення частки спірного майна на позивача, із огляду на поведінку позивача, зокрема, останнім було предявлено позов про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим будинком по вул. Московська, 45-Б в с. Куземин.

Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України, співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є в спільній сумісній власності, уважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, позивач має право на ? частину спірного житлового будинку, як і відповідач, а тому позов підлягає повному задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321, 370 ЦК України, 60, 67 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 88, 212, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на ? частину житлового будинку разом з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Куземин, вул. Московська, 45-Б, Охтирського району Сумської області.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 640 (шістсот сорок) гривень понесених нею судових витрат повязаних із сплатою судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк із дня проголошення рішення апеляційної скарги, у разі відсутності осіб у судовому засіданні під час проголошення рішення з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після спливу строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_7