УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ГРУПА-А»,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ГРУПА-А».

Вивчивши подану заяву про видачу судового наказу, вважаю, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається з заяви та доданих до неї документів, ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ГРУПА-А» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 163 587 грн. 10 коп.

Відповідно до п. 9, п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової допомоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника: документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватись обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні. Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Заявником не додано доказів на підтвердження безспірності суми нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Таким чином, із заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу та поданих разом із заявою документів вбачається спір про право стосовно суми нарахованої заборгованості, а тому захист заявника - стягувача має здійснюватись шляхом пред'явлення позову за тими же вимогами у порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 208, 210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ ГРУПА-А».

Роз'яснити ОСОБА_1, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.О. Яровенко