"20" листопада 2017 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

номер справи 333/6772/17

номер провадження 2/333/2939/17

20 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2017 року, позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України: до Мексиканських Сполучених Штатів у період з 1 грудня 2017 року по 31 травня 2018 року, без згоди на такий виїзд його батька - ОСОБА_2 та без його супроводу.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Стаття 119 ЦПК України містить вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказуванням.

У відповідності до ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог частини третьої статті 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995р. №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п.22 ч.1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Отже, виходячи з аналізу зазначених вище правових норм, дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька на підставі наведених нормативних положень є разовим, тобто таким, що надається судом на конкретно визначену поїздку із зазначенням у ній держави прямування, мети, конкретно визначеного періоду перебування за кордоном та конкретно визначеної особи, у супроводі якої буде дитина.

Зважаючи на те, що підставою розгляду судом справ зазначеної категорії є наявність спору між батьками з приводу виїзду дитини за кордон, позовна заява повинна містити відомості про ставлення відповідача до виїзду дитини за кордон, а також відомості про неможливість оформлення відповідних документів у позасудовому порядку. Оскільки спір між батьками про виїзд дитини за кордон належить до категорії спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, то відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України участь органу опіки та піклування у розгляді цих справ є обов'язковою. На підставі ч. 5 ст.19 СК України орган опіки та піклування має надати письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних від батьків дитини, з приводу обґрунтування як доцільності виїзду, так і заперечень другого з батьків.

Однак позивач не зазначає у позовній заяві та не надає відповідних доказів чи зверталась вона до органу опіки та піклування з питанням про надання дозволу на виїзд дитини за межі України. Зокрема у матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи від органу опіки та піклування (висновок, рекомендації) про надання згоди на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітнього - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чи про відмову у цьому.

Крім того, позовна заява не містить чіткого змісту позовних вимог, а саме: відсутні докази мети виїзду за кордон неповнолітньої дитини, факту звернення позивача до відповідача для отримання нотаріально посвідченої згоди на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, зазначено досить суттєвий проміжок часу перебування у цій державі неповнолітньої дитини, відсутні дані про те хто буде супроводжувати дитини та немає відомостей про працевлаштування та доходи позивача.

Таким чином позивачу слід конкретизувати зміст позовних вимог: чітко вказати конкретну мету прямування, період перебування за межами України дитини із зазначенням дати перетинання кордону України в обох напрямках, на який вона просить дозволити без згоди батька вивозити дитину, зазначивши у супроводі кого дитина буде перетинати кордон, а також надати висновок органу опіки та піклування стосовно виїзду дитини за межі України, довідку про працевлаштування та доходи та причини неможливості оформлення згоди батька у позасудовому порядку (шляхом оформлення нотаріальної довіреності).

Відповідно до ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступати у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

З огляду на вищезазначену норму закону, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що рішення по справі може вплинути на права та обов'язки районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя як органу опіки та піклування, оскільки дитина проживає за адресою: 69009, м. Запоріжжя, вул.. Історична, буд. 38-а, у зв'язку з чим позивачу необхідно уточнити коло осіб - учасників процесу.

А відповідно до ст.. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

На підставі викладеного, суд позбавлений можливості прийняти до свого провадження даний позов у первісному вигляді, як такий, що складений в неналежному обсязі, необхідного для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з моменту отримання позивачем ухвали.

Таким чином, суддя приходить до висновку про необхідність надати позивачу термін для усунення зазначених недоліків шляхом надання оновленої позовної заяви з відповідними додатками.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки заяви.

Роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Е.Г.Стоматов