Справа № 569/3724/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням судді - Кучина Н.Г.

при секретарі - Довбенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" звернулося до суду із скаргою, в якій просить визнати рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49744623 від 30.06.2016 року неправомірним; скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №49744623 від 30.06.2016 року; зобов"язати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-11174/10 від 08.12.10 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 21616,37 грн..

В обгрунтування скарги вказує, що державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5. заборгованості за кредитним договором в розмірі 21616,37 грн.. 30.06.2016 року державним виконавцем Кондратюком І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.7 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження", майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. Вважає, що державний виконавець порушив вимоги ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, оскільки не здійснив всі дії, які передбачено Законом України "Про виконавче провадження". Також зазначає, що постанову про повернення виконавчого документа було направлено на адресу стягувана лише в лютому 2017 року, чим було порушено норми ЗУ "Про виконавче провадження".

В судове засідання представник заявника не з"явився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 05 жовтня 2010 року задоволено позов ПАТ "Всеукраїський ОСОБА_1" до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 21283,53 грн.. державне мито в розмірі 212,84 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн..

На підставі вказаного рішення суду державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

30 червня 2016 року державним виконавцем Кондратюком І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на п.7 ч.1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження", а саме майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

За змістом ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров"я, у зв"язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Суд вважає, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним і підлягає скасуванню.

Главою 4 Закону України "Про виконавче провадження" визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Згідно із ч.2, 5 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, оскільки державним виконавцем не було вчинено всіх дій по виконанню рішення суду, зокрема, не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти належні боржникові від інших осіб, не було з"ясовано про наявність іншого, крім нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення Не було внесено подання про обмеження права виїзду за кордон боржникові.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Отже, завданням державного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, при розгляді скарги суд встановив, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення виконавчого документа не виконав приписів положень ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" щодо вжиття усіх передбачених законом заходів.

Не підлягає до задоволення вимога про зобов"язання поновити порушені права ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_1" шляхом зобов"язання відновити виконавче провадження, оскільки зазначені дії є компетенцією державного виконавця відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Як роз"яснено у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов»язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов"язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

З огляду на викладене скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.383-388ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" на дії державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення у виконавчому провадженні №49744623 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 червня 2016 року.

Скасувати постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 від 30 червня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену в межах виконавчого провадження № 49744623.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6