Справа № 487/3118/17
Провадження № 2/487/1750/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого - судді Павлової Ж.П.,при секретарі Табунщик К.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В

12.06.2017 року Публічне акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.02.2010 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у сумі 10800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Внаслідок неналежного виконання позичальником прийнятих зобов'язань за договором утворилась заборгованість, яку ПАТ КБ «Приват Банк» просив стягнути у розмірі 109149грн.81 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явився. В заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Представник відповідача також в судове засідання не з'явилась, в письмових запереченнях, які надала до суду просила відмовити в задоволенні позовних вимог, застосувавши строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено,що 15.02.2010 року між ПАТ КБ «Приват Банк» і ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі , з 15.02.2010 року - 500 грн., в подальшому із збільшенням суми ліміту до 10800 грн. , на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки .

Відповідно до розрахунку наданого позивачем, позичальник, відповідач у справі ОСОБА_1 , неналежним чином виконувала кредитні зобовязання. За розрахунками позивача заборгованість станом на 30.04.2017 року дорівнює 109149,81 грн. і складається із заборгованості за кредитом - 10526,82 грн., по процентам - 89499,19 грн., пені - 3450 грн. Крім того, позивач провів нарахування штрафу у розмірі 500грн. фіксованої частини та 5173,80грн. - процентна складова .

В письмових запереченнях представник відповідача посилався на

те, що позивачем пропущено строк позовної давності по більшості заявлених вимог, оскільки позовна давність застосовується стосовно кожної окремої частини , від дня коли відбулось порушення.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно дост.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Відповідно до правової позиції висловленої в постанові ВСУ від 19 березня 2014 року у справі 6-14цс-14 за договором, що передбачає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи, що строк дії платіжної картки, виданої відповідачу, був встановлений до листопада 2014 року, а позивач звернувся з позовом, відповідно до поштового відправлення, 22.05.2017 року, то позовну давність ним не порушено.

Останній платіж відповідачем здійснено 25.04. 2014 року, що відповідає розрахунку та руху коштів по рахунку.

Таким чином відповідач останній платіж здійснив до закінчення дії кредитної карти.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми, зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства - ч.2 ст.551 ЦК України.

Частиною 1 ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

У матеріалах справи відсутні докази наявності укладеного сторонами у письмовій формі договору про збільшення позовної давності.

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з даним позовом 22.05.2017 року.

Відповідачем було заявлено про застосування позовної давності.

Укладеним сторонами договором передбачена погашення заборгованості щомісячними платежами.

Враховуючи викладені обставини та вищезазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що позивачем пропущена позовна давність щодо вимог про стягнення кредитної заборгованості за період до 22.05.2014 року, а тому у задоволенні даних вимог ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» за вказаний період необхідно відмовити згідно положень ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення кредитної заборгованості за період після 22.05.2014 року підлягають частковому задоволенню.

Так, відповідно до пункту 1.1.3.2.3. ОСОБА_2 має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому ОСОБА_2 , за винятком зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менші як за 7 днів до введення змін повідомити клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду, нові умови вважаються прийнятими.

Проте, матеріали справи не містять відомостей щодо повідомлення відповідача про збільшенння Банком процентної ставки.

Таким чином, за період з 22.05.2014 року по 30 квітня 2017 року (1073 днів), тобто в межах строку позовної давності та враховуючи межі позовних вимог, розмір заборгованості відповідача за процентами за користування кредитом складає 9412 грн.73 коп. (1073 х (10526,82 грн. х 30%) / 360).

До того ж, враховуючи встановлену ст. 258 ЦК України спеціальну позовну давність щодо вимог про стягнення неустойки, з відповідача за період з 22.05. 2016 року по 30 квітня 2017року підлягає стягненню пеня в сумі 1200 грн.

Відповідно до пункту 1.1.5.32 (загальні умови) та пункту 2.1.1.7.6 (кредитні карти) ОСОБА_2 та правил при порушенні строку платежів за будь-яким із грошових зобовязань більш ніж на 30 днів клієнт сплачує штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій.

Враховуючи, що штрафом є неустойка, що розраховується від суми неналежно виконаного зобовязання (стаття 549 ЦК), а фіксована та розрахункові частини є складовими одного виду неустойки (штрафу), то розмір штрафу має розраховуватись за правилами пункту 2.1.1.7.6 ОСОБА_2 та правил, що складає 1496,98 грн. (500 + 5% /10526,82 + 9412,73 грн.).

Отже, суд вважає, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 15.02.2010 року станом на 30 квітня 2017 року складає 22636,53 грн., в тому числі 10526грн.82 коп. за тілом кредиту, 9412,73 грн.. заборгованості за процентами, 1496,98 грн. штрафу та 1200 грн. пені.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.02.2010 року у розмірі 22636,53 грн., в тому числі 10526грн.82 коп. за тілом кредиту, 9412,73 грн. заборгованості за процентами, 1496,98 грн. штрафу та 1200 грн. пені.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00грн.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у порядку ст.ст.294,295 ЦПК України.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА