ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-4272/10
номер провадження 6/695/149/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд, Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавчий лист № 2-4272/2011 від 25.03.2011 року, який виданий Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, про стягнення із ОСОБА_174700 грн. 28 коп.

Державним виконавцем, відповідно до вимог чинного законодавства було зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Однак боржником вказану вимогу державного виконавця не виконано чим порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження». ОСОБА_1 ухиляється від явки за викликом до державного виконавця та ухиляється від виконання судового рішення, а тому державний виконавець звернулася дол. суду із вказаним поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець для розгляду подання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, із відповідною заявою про розгляд справи за його відсутності до суду теж не звертався.

Враховуючи обмежені терміни розгляду такого роду подань, які встановлені ст. 377-1 ЦПК України, та відсутність визначених наслідків неявки державного виконавця для розгляду вказаного подання, суд приходить до висновку про можливість його розгляду за відсутності останнього, оскільки матеріали справи містять достатньо підстав для прийняття вмотивованого, законного та обґрунтованого рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ст. 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобовязання боржника, покладених на нього судовим рішенням, тобто обмеження має бути застосоване за умови наявності доведеного ухилення боржника від виконання судового рішення та до моменту виконання такого зобовязання.

Судом встановлено, що на підставі рішення суду Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області видано 25.03.2011 року виконавчий лист про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 73841 грн. та судові витрати в розмірі 858 грн. 42 коп.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 7. абз. 2. Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема, за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" та статтею 377-1 ЦПК, зокрема у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Суд вважає, що звертаючись до суду із вищезазначеним поданням, державним виконавцем не надано інформації про стан виконання вказаного вище виконавчого листа, зокрема не надано взагалі відомостей про те чи відкрито вказане виконавче провадження, яка сума заборгованості залишилася у боржника, чи сплачує він вказану заборгованість частково чи ухиляється від її сплати взагалі, окрім того доказів на підтвердження навмисного ухилення боржника від виконання судового рішення взагалі не надано, не зазначено які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, а також не надано жодного доказу про наявність наміру боржника виїхати за межі України чи наявності у боржника навіть закордонного паспорту.

Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, а тому встановити факт його ухилення від виконання судового рішення взагалі неможливо.

Слід також зазначити, що жодних доказів щодо періодичного перетинання ОСОБА_1 Державного кордону України суду теж не надано.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням у звязку із ухиленням боржником від подачі декларації про доходи та майно,а в своєму клопотанні просить обмежити особу у праві виїзду за кордон до моменту виконання судового рішення про стягнення із останнього коштів за виконавчим листом, взагалі не зазначаючи інформації про хід виконання такого виконавчого провадження, чи відкрито воно взагалі, інформацію про суму залишку заборгованості, інформації про те, як саме обмеження вказаного права особи на вільний виїзд за кордон допоможе у прискоренні виконання вказаного судового рішення, тощо.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, державним виконавцем не надано суду доказів щодо ухилення боржника від виконання зобовязання та доказів щодо наміру боржника виїхати за межі України.

За вказаних обставин подання державного виконавця не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом пяти днів.

Суддя Л.В.Середа