_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2309/17
Провадження № 2-о/520/274/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Департамент міського господарства Одеської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ :

24.02.2017 року заявник звернулась до суду з заявою та просила ухвалити рішення, яким: встановити, що свідоцтво за № 4-3190 про право власності на житло квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушко (раніше проспект ОСОБА_2)АДРЕСА_1, яке було видано 05 липня 1993 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, а також за життя належало ОСОБА_5, померлому 22.03.2005 року, ОСОБА_7, померлої 14.02.2008 року.

В своїй заяві посилається на те, що в свідоцтві про право власності на житло квартиру, її прізвище та прізвище покійної матері не відповідають їх паспортним даним, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність.

Представник зацікавленої особи Департаменту міського господарства Одеської міської ради, у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає заяву підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 05 липня 1993 року Управлінням житлово-комунальним господарством виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право власності на житло, на підставі якого ОСОБА_3 та членам її сімї ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 було передано у приватну, спільну (сумісну або часткову) власність квартиру № 32 в будинку № 24 «б» по просп. Г. Дімітрова в м. Одесі.

Однак, в Свідоцтві на право власності на житло містяться помилки в написанні прізвища заявниці та її матері, а саме воно зазначено невірно як «Толмачева».

Відповідно до паспорта громадянина України серії КК № 181026, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області, вбачається, що прізвище, імя та по-батькові заявниці українською мовою записане як «Толмачова Людмила Петрівна», а в свідоцтві про смерть ОСОБА_8 1-ЖД № 132455 прізвище імя та по-батькові матері заявниці українською мовою записано як «Толмачова Тамара Андріївна».

Окрім того, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1, є спадкоємицею за заповітом майна як батька ОСОБА_5, так і матері ОСОБА_7.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було заведено спадкову справу № 27/2016 року до майна померлої ОСОБА_7.

Однак листом від 18.02.2017 року нотаріусом було розяснено заявнику про неможливість видати свідоцтво про право власності на спадщину, у звязку з тим, що прізвище спадкодавці відповідно до свідоцтва про смерть зазначене як «Толмачова», а у свідоцтві про право власності зазначене як «Толмачева», у звязку з чим пропонував звернутися до суду для встановлення належності правовстановлюючого документа спадкодавиці.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановчих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

У відповідності до положень частини 2 статті 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з вимогами частини 3 статті 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, з представлених заявником доказів вбачається, що доводи заявника є законними та обґрунтованими, а від так заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 234, 256 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Департамент міського господарства Одеської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що свідоцтво за № 4-3190 про право власності на житло квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, проспект Академіка Глушко (раніше проспект ОСОБА_2)АДРЕСА_1, яке було видано 05 липня 1993 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, дійсно належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, а також за життя належало ОСОБА_5, померлому 22.03.2005 року, ОСОБА_7, померлої 14.02.2008 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Куриленко О. М.