У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Маляренко А.В., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 24 670,12 гривень за кредитним договором № б/н від 21 травня 2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2016 року утворилась заборгованість - 24670,12 грн, яка складається з: 1 299,40 грн - заборгованість за кредитом, 18 319,76 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 400,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 1 150,96 грн - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із недоведеності позовних вимог.

Позивач не надав жодного доказу того, що надані ним умови і правила надання банківських послуг та довідка про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна, 55 днів льотного періоду» дійсно є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору у вигляді анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк», враховуючи, що вони не підписувались ОСОБА_2, не мають терміну складення, строку їх дії, а пам'ятка клієнта, що за позицією позивача є складовою договору, взагалі відсутня.

Згідно ч.2 ст. 337 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних А.В. Маляренко

і кримінальних справ