Справа № 364/1429/16-ц
Провадження № 2/364/64/17
27.03.2017 року, Володарський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ткаченко О. В.,
за участю секретаря Бондаренко Л. С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Житомирської міської ради,
про позбавлення батьківських прав, -
19 грудня 2016 року до Володарського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, в якій зазначено, що ОСОБА_2 має дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 злісно не виконує батьківські обов'язки по догляду за дитиною без поважних причин, не сплачує аліменти та на даний час перебуває в місцях позбавлення волі. Позивач ОСОБА_1 просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.
Представник Служби у справах дітей Житомирської міської ради подав до суду заяву, в якій вказав, що вважає за доцільне побавити ОСОБА_2 батьківських прав та надав відповідний висновок, а також просив розглядати справу без його участі.
Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через Білоцерківську виправну колонію № 35 (а.с.32). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.
По справі встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5). ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що стверджується письмовими доказами по справі. Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 06.06.2014 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.4). Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомир від 30.05.2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 змінила прізвище «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (а.с.18). Відповідно до довідки № 17 від 03.01.2017 року, виданої ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на утриманні позивача (а.с.21). Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відбуває покарання у Білоцерківській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області № 35 (а.с.22-23).
Начальником служби у справах дітей Житомирської міської ради, як органом опіки та піклування 15 березня 2017 року, надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3.
Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
В п. 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, оцінивши всі докази в сукупності, задовольняючи вимоги ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 та передачу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до переконання, що позовна заява підлягає до задоволення.
З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 164, 165, 167 СК України, ст.ст. 5, 6, 8, 10, 57, 79, 80, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передати його на опікування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ткаченко