У Х В А Л А

15.11.2017 Справа №607/14217/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області В.М. Братасюк, розглянувши заяву про забезпечення позову , -

в с т а н о в и в :

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області відкрите 15 листопада 2017 року провадження у справі №607/14217 /17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Тернопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про зняття арешту з майна.

Позивачкою одночасно з позовом, подано заяву про забезпечення позову (передану головуючому судді канцелярією суду 15.11.2017 року), шляхом зупинення продажу арештованого, державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на підставі постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника у ВП 53765843 від 21.09.2017 року, майна, опис котрого зазначено у позовній заяві.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову, у даний спосіб, позивач обґрунтовує тією обставиною, що існує ризик того, що виконання потенційного рішення може бути неможливим або значно утрудненим, оскільки:

Тернопільським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у виконавчому провадженні № 53765843, 21.09.2017 року було проведено опис та арешт спірного майна, котре може бути реалізоване, що, на думку позивачки, утруднить виконання рішення суду.

Вирішуючи питання забезпечення позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь справі може вжити заходи забезпечення позову. Способи забезпечення позову викладені в п.1 ст. 152 ЦПК України, й відповідно до ч. 5 п. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як наголошено у постанові Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, пересвідчитись зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, застосувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, на відміну від адміністративного судочинства, визначальний принцип цивільного судочинства полягає у змагальності сторін, тобто у покладанні обовязку доказування обставин в обґрунтування вимог/заперечень покладається на кожну із сторін процесу

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, та певні протоколи до неї, і ця обставина з огляду на приписи ч.1 ст. 9 Конституції України, Закону України від 29.06.2004 року «Про міжнародні договори» свідчить про обовязковість застосування національними судами України норм Конвенції.

В контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції, ЄСПЛ розглядалися справи про порушення права власності не обєктами були кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, які є остаточними та підлягають виконанню («Бурдов проти Росії» , заява 59498/00. Рішення від 07.05.2002 року).

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1 , має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами , що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_4 проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Відтак суд наголошує, що диспозиція закону, котрою надані суду повноваження забезпечувати позов шляхом зупинення продажу арештованого майна, є юридично невизначеною, і носить оціночний характер судом ризиків заподіяння шкоди інтересам заявника в ході здійснення примусового виконання виконавчого документа, та недопущення необґрунтованого втручання в право власності (виправданого сподівання) стягувача на отримання визначених рішенням суду коштів від боржника.

Позивач зазначає, що:

«21 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_5 було описано та арештоване належне мені майно та винесено Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №53765843 від 21.09.2017р.

На підставі вищезазначеної постанови було вилучене майно, яке належить мені, ОСОБА_6 та моєму чоловіку, ОСОБА_7, на праві спільної сумісної власності, а саме:

-Мікрохвильова піч марки LG модель МВ 3949w (№6 в Постанові), вартістю 760,00 грн., придбана Позивачем разом із пилососом марки LG модель V-С5671НТ (№1 в Постанові), 12.02.2010р., в магазині «Фокстрот», м. Тернопіль, вул. Живова 15А, - про що свідчить касовий чек № 72 та гарантійні талони на мікрохвильову піч та пилосос;

-Фотоапарат марки ОLYMPUS модель SF6207185, (№12 в Постанові) був придбаний в м. Москва тіткою мого чоловіка ОСОБА_8 та подарований йому на підставі усного договору дарування. Про що свідчить гарантійний талон виданий ООО «Євросеть Ритейл»;

-Світильник компютерний червоного кольору (№13 в Постанові) був придбаний Позивачем в мережі магазинів світлотехніки «ОСОБА_9 лампа» на підставі Товарного чеку від 19.09.2017року;

-Валіза туристична сірого кольору (№14 в Постанові) була придбана моїм чоловіком ОСОБА_7 14.08.2014року в підприємця ОСОБА_10 на ринку «Київський» в м. Тернопіль, вул. 15 квітня, 3.

-Мобільний телефон марки NOKIA модель 2102 чорного кольору (№ 15 в Постанові), був придбаний батьком мого чоловіка - ОСОБА_9 в м. Києві в магазині ТОВ «Комфі Трейд», про що свідчить фіскальний чек виданий 29.11.2014року, та квитанція про оплату через платіжний термінал;

-Прилад для виправлення волосся марки Roventa Artisti вишневого кольору (№17 в Постанові) був придбаний Позивачем в магазині «Фокстрот» в м. Тернопіль, вул. Живова, 15а по ціні 333 грн, про що свідчить касовий чек № 98 від 04.03.2011р. та гарантійний талон 04.11.2014року;

-Планшетний компютер марки Samsung Galaxy TAB 4 SM-T531 чорного кольору, 10.1 дюйм (№18 в Постанові) був придбаний моїм чоловіком ОСОБА_7 22.02.2015р. в магазинні «Алло» в м. Києві, по вул. О.Мишуги, 4а, про що свідчать касові чеки №34960 на суму 1725грн. та №34968 на суму 5172,12 грн. Дана техніка була придбана шляхом отримання строкового кредиту в 11AT«Акцент Банк» .

Дане майно було вилучене державним виконавцем та передане на зберігання Відповідачу 2.

Також, на підставі Постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ВП №53765843 від 21.09.2017р. був накладений арешт на інше належне Позивачеві майно, а саме:

-Тумбочка із дзеркалом для ванної кімнати, білого кольору з однією дверкою (№5 Постанови), було придбано Позивачем 17.02.201 броку в ФОП ОСОБА_11, про що свідчить товарний чек від 17.02.2016р.

-Шафа-купе трьохдверна, темнокоричневого кольору (№7 Постанови), була придбана Позивачем в СПД ОСОБА_12, про що свідчить товарний чек від 14.10.2014р.

-Компютерний стіл коричневого кольору (№8 Постанови), був придбаний моїм чоловіком ОСОБА_7 1.В. у ФОП ОСОБА_13, про що свідчить товарний чек від 12.08.2011р.

-Розкладне крісло, мягке, двох колірне, (№9 в Постанові), спальне місце для дитини, було придбане Позивачем, але чек не зберігся.

-Металева сушка для одягу 2 шт. (№10 в Постанові), стелаж для взуття пластмасовий (№11 в Постанові), тумба з шухлядами для ванної кімнати (№12 в Постанові), були придбанні Позивачем у ФОП ОСОБА_14, про що свідчить накладна від 29.01.2016р.

На дане майно державним виконавцем було накладено арешт та передано Позивачу на зберігання.»

Також позивач зазначає, що у позивача існують побоювання, що належне йому майно, зняття арешту з якого є предметом судового розгляду, може бути реалізоване державним виконавцем до завершення судового розгляду.

Разом з тим згідно ст. 57 ЦПК України, пояснення сторін, якщо вони не були допитані як свідки, не є належними та допустимими доказами у справі.

Долучені позивачкою до позову постанови виконавця від 21.09.2017 року про опис і арешт майна (коштів) боржника, на думку суду не можуть вважатися документами, існування яких може потенційно зумовити труднощі у виконанні рішення суду чи неможливості його виконання, адже процедура виконавчого провадження, з урахуванням проведення оцінки майна та наступна процедура проведення торгів, є досить тривалою в часі, і зважаючи на обовязок доказування, суд не вважає доведеним зі сторони позивача, описаного в заяві про забезпечення позову, наміру органу ДВС найближчим часом здійснити оцінку майна (котра також підлягає до оскарження) та негайно здійснювати передачу спірного майна на торги жодних повідомлень, листів, постанов, тощо від ДВС щодо початку процедури оцінки арештованого майна (визначення оцінювача) , позивачка суду не надала.

Згідно ст.19 Конституції України вбачається, що органи державної влади та місцевого самоврядування , їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі . в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відтак процесуальний закон дозволяє суду забезпечувати позов шляхом зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, проте у випадку з ОСОБА_1, предметом її позовних вимог є виключно зняття з майна арешту.

Керуючись ст. 151, 152 , 209 ЦПК України ,-

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом п'яти днів .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

СуддяОСОБА_15