Єдиний унікальний номер 341/1992/16-ц
Номер провадження 2/341/115/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Галич

Галицький районний суд вано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

15.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 і просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання у розмірі 15 596 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання чи до досягнення сином 23-х річного віку.

22.11.2016 року позивач подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просила стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який навчається в розмірі 5 658 грн. щомісячно, оскільки такий розмір є половиною суми від її затрат на місяць, і до закінчення навчання чи досягнення сином 23-х років.

В судовому засіданні позивач поданий нею позов підтримала і пояснила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб було розірвано, згідно рішення суду від 06.10.2015 року. В шлюбі народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому виповнилося вісімнадцять років, але він продовжує навчання на денній формі в Польщі в Варшавському вищому навчальному закладі ім.. ОСОБА_6. Батько ОСОБА_4 (ОСОБА_7З.) Р.З. зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років при продовженні навчання, оскільки дитина навчається і немає змоги влаштуватися на роботу і забезпечувати себе. На даний час на утримання та навчання сина необхідно багато коштів, а саме тільки за навчання сплачує 21 682 грн. щорічно, також сплачує за проживання, харчування, проїзд, а це сума в 9510 грн. Вона самостійно утримує сина, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, хоча має змогу це робити, так як працює в Великобританії та має мінливий дохід. А тому вона змушена була звернутися з даним позовом до суду, просить стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання повнолітнього сина, який навчається в розмірі 5 658 грн. щомісячно, до закінчення сином навчання. Просить не брати до уваги посилання представника відповідача про те,що відповідач утримує свою матір. Можливо і утримує однак у його матері є ще інші сини та окрім того вона отримує пенсію. Не відповідають дійсності копії свідчень ОСОБА_8 який ніби-то передавав їй кошти від імені відповідача а також пояснення самого відповідача про те що він не працевлаштований. Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав повністю і додав, що відповідач по справі є працездатним, вже давно перебуває за кордоном, а саме у Великобританії, а позивач самостійно утримує сина, так як бажає дати йому гідну європейську освіту, а на це потрібні значні грошові кошти. Як батько ОСОБА_4 зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років при продовженні навчання, оскільки дитина навчається і немає змоги влаштуватися самостійно на роботу і забезпечувати себе. Позивач витрачає щомісячно близько 9 510 грн. тільки за проживання, харчування та проїзд, а ще 21 682 грн. щороку за навчання, якщо ці кошти поділити на половину сума становитиме 5 658 грн., що ми і просимо стягувати щомісячно з відповідача.

Представник відповідача позову не визнав і пояснив, що дійсно син відповідача по справі є студентом, однак позивач вводить суд в оману, а саме що батько дитини не надає зовсім коштів. Як видно з переказів протягом 2015-2016 років відповідач та його дружина здійснювали неодноразово перерахування коштів на ім'я ОСОБА_5 та його товариша ОСОБА_9 з яким той навчається.

Сам відповідач не заперечує щодо свого обовязку по утриманню повнолітнього сина, який навчається, однак не в тій сумі, яка заявлена позивачем, оскільки слід врахувати надані кошти протягом навчання. Окрім того надані позивачем письмові докази щодо зарахування на навчання та дві квитанції є не перекладені, не містять дати видачі, а це свідчить про неналежність доказу. Окрім того жодного підтвердження на зазначену суму сплачених коштів позивачем теж не надано.

Відповідач по справі зараз не працевлаштований, а відтак не має можливості надавати матеріальну допомогу у відповідності до ст.199 СК України, окрім того на його утриманні знаходиться непрацездатна мати пенсійного віку. Відповідач погоджується на розмір аліментів в сумі 600 грн. щомісячно. Тому на підставі наведеного просив позов задовольнити частково і стягувати аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, оскільки більшу суму відповідач не має можливості сплачувати.

Заслухавши в судовому засіданні доводи позивача та представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, це підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10), копією свідоцтва про зміну імені видно, що відповідач змінив прізвище та ім'я з ОСОБА_7 на ОСОБА_4 (а.с.7), довідкою № 462/2016 стверджується, що ОСОБА_5 є студентом Варшавського вищого навчального закладу і навчається на стаціонарній формі в період з 01.10.2015р. по 30.09.2018р. (а.с.11-12), копією квитанції видно, що за період навчання перший-третій семестр 2016-2017 року сплачено грошові кошти (а.с.13). З договору найму квартири в якій проживає ОСОБА_5 у Варшаві видно, що оплачується як оренда житла, так і комунальні послуги. З довідки від 19.01.2017 року виданої навчальним закладом вбачається, що студент ОСОБА_5 є студентом стаціонарної форми, І ступеня, напрям «туризм і рекреація» та запланований термін закінчення навчання 30.09.2019 року.

З листів вбачається, що відповідач неодноразово переказував кошти синові ОСОБА_10 (а.с.36-47), зокрема і через його товариша ОСОБА_9, окрім того вони спілкуються, ведуть переписку в соціальних мережах, зокрема щодо відправки грошових коштів, що видно з переписки між батьком і сином (а.с.48-53).

Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України вбачається, що якщо повнолітня дитина продовжує навчання батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею 23-х років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні батько дитини відповідач по справі є працездатним, проживає в Великобританії, інших дітей немає, протягом 2015-2016 років здійснював грошові перекази на рахунок свого сина, ОСОБА_5, а відтак має можливість утримувати сина до закінчення навчання. Доказів щодо утримання відповідачем своєї матері суду не надано. Судом не беруться до уваги пояснення відповідача про його не працевлаштування так як у суда виникає сумнів щодо його походження.

За наведених вище обставин суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_5, який продовжує навчання в розмірі по 5658 грн. щомісяця на час навчання, але не довше як до виповнення ним двадцяти трьох років.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Позивач звільнений від сплати судового збору, згідно ст.5 ч.1 п.3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ, зі змінами.

На підставі наведеного, ст. 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст.88, 209, 212, 214-215, 292, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_11, 25.01.1976р.н., зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти в розмірі 5658 (пять тисяч шістсот пятдесят вісім) гривень на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час його навчання у Варшавському вищому навчальному закладі ім. Марії Склодовської-Кюрі, але до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягнення розпочати з 15.11.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_11 640 гривень державного мита в доход держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя:ОСОБА_12