Справа № 574/1515/16-ц
Провадження № 2/574/150/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Буринського району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 01.10.1995 року помер його батько ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах, право на яку було підтверджено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №020505. Він прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не може, оскільки нотаріус звернув увагу, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий вже після смерті спадкодавця. Просив визнати за ним право на вищевказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомили суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 1 жовтня 1995 року помер батько позивача ОСОБА_4, який мешкав в с. Успенка Буринського району Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) у землі, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №020505 та яку прийняв його син позивач по справі ОСОБА_2, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується паспортом позивача, свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про смерть спадкодавця, сертифікатом на право на земельну частку (пай), витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної частки (паю), довідкою ОСОБА_3 сільської ради №511 (а.с.4-10).

Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки зазначений сертифікат виданий 02.04.1996 року, тобто після смерті ОСОБА_4, що також вбачається з розяснення нотаріуса за №2032/01-16 (а.с.11).

Однак право останнього на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП, відповідно до рішення Буринської райдержадміністрації від 22.03.1996 №106, був включений до відповідного списку, що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, але сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий йому вже після смерті, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), державним актом , витягом з рішення про погодження технічної документації, списком громадян, яким погоджується видача державних актів.

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Так як право спадкоємця є похідним від права спадкодавця, з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог і необхідності захисту його прав шляхом визнання за ним права на зазначену земельну частку (пай), що було посвідчено за спадкодавцем сертифікатом серії СМ №020505.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15,60,212,214-215 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), Указами Президента України Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва №66/94 від 10.11.1994 року, Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), у землі, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради, Буринського району Сумської області, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Успенське» розміром 2,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому 01 жовтня 1995 року ОСОБА_4, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №020505, виданого Буринською районною державною адміністрацією 02 квітня 1996 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №827.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: