Номер провадження: 22-ц/785/1902/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Плавич Н.Д.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 26 квітня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що до 2000 року він, дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5 проживали у трикімнатній квартирі АДРЕСА_4, яку продали та купили дві інші квартири: квартиру АДРЕСА_1 у власність його та ОСОБА_4, та квартиру АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_5 Позивач зазначив, що з 2005 року син ОСОБА_5 зі згоди матері ОСОБА_4 став проживати в їх квартирі, свою ж квартиру передав в найм, з 2010 року відносини між ним та відповідачами значно погіршились, останні стали перешкоджати йому в користуванні квартирою. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_3 просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1; виділити прохідну кімнату площею 16,69 кв.м з балконом у його користування, дозволити йому відгородити частину цієї кімнати для забезпечення доступу відповідачам до іншої кімнати; виділити кімнату площею 11,58 кв.м в користування ОСОБА_4; залишити у загальному користуванні його та ОСОБА_4 коридор, кухню, санвузол; зобов'язати ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити йому перешкоди у користуванні виділеною кімнатою і приміщенням загального користування (а.с.1).

Відповідач ОСОБА_4 позов визнала частково, просила встановити порядок користування квартирою, який фактично існує тривалий час.

Відповідач ОСОБА_5 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надав.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року позов задоволено частково; визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_3, за яким виділено у користування ОСОБА_3 кімнату площею 11,58 кв.м, ОСОБА_4 кімнату площею 16,69 кв.м; залишено в загальному користуванні кухню, санвузол, коридор, вбудовану шафу; зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити перешкоди ОСОБА_3 у користуванні кімнатою площею 11,58 кв.м та приміщеннями загального користування; в іншій частині вимог відмовлено (а.с.49-51).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення заявленого ним позову повністю та визначення порядку користування квартирою у заявлений ним спосіб.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно договору купівлі-продажу №2000-122М від 19 вересня 2000 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, зареєстрованого на Одеській універсальній товарній біржі «Витязь», ОСОБА_3 та ОСОБА_4 купили в рівних частках квартиру АДРЕСА_1. На підставі вказаного договору право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 бюро технічної інвентаризації 8 листопада 2000 року (а.с.2).

Квартира АДРЕСА_1 знаходиться на 2-му поверсі п'ятиповерхового житлового будинку, має загальну площу 46,57 кв.м житлову площу 28,27 кв.м, складається з житлової кімнати площею 16,69 кв.м, житлової кімнати площею 11,58 кв.м, кухні площею 6,14 кв.м, вбиральні площею 2,81 кв.м, коридору площею 6,38 кв.м, вбудованої шафи площею 2,25 кв.м, балкону 0,72 кв.м (а.с.3-5).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані з 22 листопада 2000 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 9 березня 1994 року, проте проживали та проживають в одній квартирі (а.с.38).

ОСОБА_3 є учасником бойових дій, інвалідом першої групи за загальним захворюванням безстроково (а.с.7).

ОСОБА_3 26 квітня 2016 року звернувся до суду з позовом про визначення порядку користування квартирою.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов висновку про визначення порядку користування квартирою, враховуючи відносини сторін та порядок, що фактично склався.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, частки кожного із співвласників є рівними. Квартира є двокімнатною, при тому житлова кімната площею 16,69 кв.м є прохідною до житлової кімнати площею 11,58 кв.м. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є людьми похилого віку, ОСОБА_3 має інвалідність та потребує стороннього догляду. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ще у 1994 році розірвали шлюб, однак залишилися проживати разом в одному помешканні, не створюючи при цьому суттєвих обмежень один одному.

За змістом положень статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

В даному випадку спільною частковою власністю є квартира, яку в натурі розділити не можливо, проте співвласники можуть встановити за домовленістю між собою порядок володіння та користування спільним майном. З пояснень сторін встановлено, що ОСОБА_3 фактично займає кімнату площею 11,58 кв.м, там же знаходиться у нічний час, поряд з цим має вільний доступ і до кімнати площею 16,69 кв.м як і інші члени сім'ї, оскільки кімната є прохідною.

ОСОБА_3 перешкоди у користуванні квартирою у більшій мірі пов'язує з проживанням в квартирі впродовж останніх років сина ОСОБА_5, однак при цьому вимоги про виселення ОСОБА_5 не заявляє. Сам ОСОБА_5 своє знаходження в квартирі батьків вважає тимчасовим, в найближчий час має намір закінчити ремонтні роботи у власній квартирі, куди й перейти проживати.

Зі змісту пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що між ними мають місце більш за все побутового характеру суперечки, обумовлені в тому числі й їх поважним віком.

Виділення у користування ОСОБА_3 кімнати площею 11,58 кв.м у ситуації, що склалася, є правильним, оскільки ОСОБА_3 має 82 роки, є інвалідом, відповідно, в силу віку, хвороби потребує умов, де може відпочити, провести час на свій розсуд тощо. Кімната площею 11,58 кв.м є окремою, на відміну від кімнати площею 16,69 кв.м , яка є прохідною. Планування квартири виключає можливість ізольованого знаходження в кімнаті площею 16,69 кв.м, а будь-яке перепланування в квартирі можливе лише за згодою всіх співвласників та з дозволу компетентних органів. Що ж до ОСОБА_4, то вона згодна на виділення ОСОБА_3 окремої кімнати площею 11,58 кв.м, при цьому не проти виділення їй прохідної кімнати площею 16,69 кв.м, що є більш зручним для сім'ї в цілому як з побутової точки зору, так і з огляду на те, що в кімнаті з її згоди зможе знаходитися син, крім того, вона не має наміру створювати будь-яких перешкод щодо знаходження в цій же кімнаті й ОСОБА_3

Порядок володіння та користування спільним майном, що встановлений судом першої інстанції, є обґрунтованим. Правові підстави для скасування рішення суду відсутні, оскільки у вирішенні питання здійснення права спільної часткової власності підлягає прийняттю найбільш узгоджений сторонами варіант користування спільним майном з урахуванням інтересів всіх співвласників, а не лише співвласника, який порушив питання визначення порядку користування спільним майном.

.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення порядку користування квартирою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Н.Д.Плавич