Номер провадження: 22-ц/785/6729/17
Головуючий у першій інстанції Тимчук Р. М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України про стягнення заборгованості компенсації за невиплачену заробітну плату, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ,за апеляційною скаргою Державного підприємства «Хлібна база № 77» Деравного агентства резерву України на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року,-

встановила:

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення компенсації за невиплачену заробітну плату, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що починаючи з 26.07.2004 року вона ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з відповідачем та працювала на різних посадах. 22 липня 2016 року вона звільнилась з посади головного бухгалтера ДП «Хлібна база № 77» за угодою сторін.

Позивач посилалася на те, що з листопада 2013 року по травень 2016 року нарахована заробітна плата їй виплачувалась нерегулярно та не в повному обсязі, без нарахування та виплати компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та індексації заробітної плати у відповідності до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В день її звільнення відповідач з нею не розрахувався . Заробітна плата позивачці була виплачена частинами в період з 12.08.2016 року по 30.09.2016 року остання частина у сумі 10 000 гривень була переведена на її картку для нарахування заробітної плати 30.09.2016 року, проте компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати та індексація заробітної плати у відповідності до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не була нарахована та не сплачена до наступного часу.

Позивач, остаточно просила суд, стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати, індексацію та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні: стягнути з відповідача на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, що складає 4425,43 гривень, та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки з розрахунку при звільнені з 22.07.2016 року по 14.06.2017 року у розмірі 82 048,39 гривень( а.с.115-117).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтрима, просила їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, лише на суму 11098,11 гривень в іншій частині просив відмовити.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року позов задоволено частково .

Стягнуто з державного підприємства «Хлібна база № 77» ДАРУ на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4425,43 гривень.

Стягнуто з державного підприємства «Хлібна база № 77» ДАРУ на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 82048,39 гривень.

Зобов'язано державне підприємство «Хлібна база № 77» ДАРУ здійснити розрахунок індексації заробітної плати ОСОБА_2 та виплатити її.

Стягнуто з державного підприємства «Хлібна база № 77» ДАРУ на користь держави судовий збір у розмірі 864 гривень 73 копійок (а.с. 172-178).

В апеляційній скарзі, ДП «Хлібна база № 77» ДАРУ, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, в якому прийняти суму заборгованості за весь час затримки розрахунку при звільненні - 14 216, 81 грн. (а.с.180-182).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4425,43 гривень не оскаржено та в судовому засіданні колегії суддів, представник відповідача ОСОБА_3 підтвердила те, що відповідач погоджується з обов'язком виплатити позивачу 4425грн. 53 коп, проте не погоджуються з розміром середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Колегія суддів, відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інтанції в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки при звільненні ОСОБА_2

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при звільнені ОСОБА_2, з вини ДП «Хлібна база № 77» ДАЗУ позивачу не було проведено повний розрахунок, у строки передбачені статтею 116 КЗпП України , внаслідок чого на користь позивача підлягає стягненню втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4425,43 гривень. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 82048,39 гривень.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися не можна.

Колегія суддів,частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом першої інстанції встановлено, що з 26.07.2004 року по 22.07.2016 року ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з відповідачем ДП «Хлібна база № 77» ДАРУ, що підтверджується копією трудової книжки та не заперечується сторонами ( а.с.12-15).

22 липня 2016 року на підставі наказу № 101 - к виконуючого обов'язки директора ДП «Хлібна база № 77» ДАРУ ОСОБА_4 від 20.07.2016 року ОСОБА_2 була звільнена з посади головного бухгалтера, що підтверджується копією наказу (а.с. -10).

В день звільнення, відповідач з позивачкою розрахунок не провів, розрахунок з позивачкою проводився частинами в період з 12 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року, а саме відповідачем було сплачено позивачці заробітну плату у сумі 30840,77 грн.

Суд першої інстанції, вірно встановив, що при звільненні позивачу не була нарахована та сплачена заборгованість по втраті частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4425,43 гривень , з чим відповідач погодився .

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, вірно посилався на те, що оскільки позивачу в день її звільненя не була сплачена заборгованість по заробітній платі , права ОСОБА_2 були порушені, які підлягають захисту та ОСОБА_2 набула право стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відповідно до ст. 117 КЗпП України .

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок.

В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму.

Суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, вірно посилався на до ч.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України № 100 від 08.02.1995 року, відповідно до якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події з якою пов'язана відповідна виплата.

Суд першої інстанції, вірно встановив, що середньоденна заробітна плата позивача склала у розмірі 367 грн. 93 коп.,з чим сторони погодилися та не заперечують.

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції невірно встановив період за який, позивач набула право на стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Згідно ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

З вертаючись з позовом до суду та уточнюючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 остаточно просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні станом по 14 червня 2017 року.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги з приводу того, що судом першої інстанції помилково покладено провину за тривалий розгляд справи лише на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, достовірно знаючи проте, що вона зареєстрована у Іванівському районі Одеської області помилково з позовом звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси , внаслідок чого , справа в Іванівському районному суді Одеської області в провадженні перебувала лише з березня 2017 року.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені має бути стягнутий за два місяця затримки (серпень,вересень 2016 року ) та за період перебування справи в суді з березня по 14 червня 2017 року , який складає 70 дн.

З врахуванням розміру середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 , та не оспорюваної суми затримки у розмірі 14768 грн. 71 коп., стягненню підлягає середній заробіток за час затримки при звільнені у розмірі 40523 грн. 81 коп. без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів.

(70 дн. х 367,93 грн. =25755,10 грн.

25755,10 грн. + 14768,71 грн.= 40523,81 грн.)

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково стягнув середній заробіток за час затримки при звільненні за весь час перебування справи в суді не з'ясувавши вину відповідача у затримки та наявність помилки у звернені з позовом до суду і позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того, що матеріали справи не містять докази звернення позивача до підприємства з заявою щодо невиплати ОСОБА_2 витрат по втраті частини заробітної плати, у зв'язку із порушенням строків її виплати у розмірі 4425,43 гривень, не заслуговують на увагу , оскільки такі доводи спростовуються заявою ОСОБА_2 від 11.07.2016 року (а.с.21).

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції остаточних позовних вимог позивача , оскільки такі доводи є припущенням.

За таких обставин, відповідно до п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.ст.303,п.3 ч.1 ст. 307,313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 липня 2017 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції :

«Стягнути з Державного підприємства «Хлібна база № 77» Державного агентства резерву України на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.07.2016 року по 14.06.2017 року у розмірі 40523,81гривень без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов'язкових платежів ».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова