АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/139/17-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1531/К/17 суддя Колочко О.В.
Категорія - 34 (І) Доповідач Зубакова В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Особи, які беруть участь у справі:

відповідач - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3,

представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП).

В обґрунтування позову зазначив, що 04 січня 2014 року приблизно о 19.00 годині на регульованому перехресті вул. Електрозаводська та вул. Кресівська у м. Кривому Розі сталася ДТП за участю автомобіля «Мерседес Бенц» д.н. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт».Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, а водій ОСОБА_1 був травмований. При цьому, внаслідок пошкодження автомобіля йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 55457,17 грн.

Вважаючи відповідача винним у ДТП, позивач просив суд стягнути спричинену йому матеріальну шкоду в сумі 55457,17 грн. з ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» та ОСОБА_1 в сумі 50000,00 грн. та 5457,17 грн. відповідно, стягнути з ОСОБА_1 на його користь моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.; стягнути на свою користь з ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в сумі 1300,00 грн., а також з кожного з відповідачів витрати на поштові відправлення в сумі по 65,40 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі по 560,04 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року задоволено частково позов ОСОБА_2 Стягнуто з ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт»на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою 49500,00 грн., витрати на оплату судового збору в сумі 485,43 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, 5457,17 грн., у відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. витрати на оплату судового збору в сумі 64,47 грн. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповноту дослідження судом обставин справи. Зокрема, судом не врахована відсутність доказів на підтвердження його вини у вчиненні ДТП, що вказує на відсутність підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди. При цьому вважає, що висновок експерта № 58/27-178 від 07.07.2014 року про невідповідність його дій вимогам п.п. 7.8.7.3 е, 8.10, 12.4, 12.9 б, 16.3 ПДР України, є належним доказом його вини, оскільки вказана експертиза проведена в рамках кримінального провадження, яке на підставі постанови слідчого від 08.06.2014 року було закрито за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» про відшкодування матеріальної шкоди в апеляційному порядку не оскаржується, тому в цій частині судом апеляційної інстанції не перевіряється, оскільки, згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2014 року приблизно о 19.00 годині по вул. Електрозаводській з боку обїзної дороги в напрямку вул. Десантної в м. Кривому Розі сталася ДТП за участі автомобіля «ОСОБА_7 Віто 111», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Део Сенс», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння. За наслідками ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_1 тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д28/01/14 від 21 січня 2014 року сума матеріальної шкоди, заподіяної володільцю пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz Vito 111 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_1, становить 55457,17 грн. (а.с. 10-39).

На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у відповідача ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт», до якого звернувся ОСОБА_2 з повідомленням про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілої особи (а.с. 48).

Листом № 0835 від 10 березня 2015 року ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» повідомило ОСОБА_2 про відсутність правових підстав для здійснення виплати страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_1 не є винною особою у скоєнні ДТП (а.с. 49).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні ДТП та наявності у звязку з цим підстав для покладення на нього відповідальності за завдану матеріальну та моральну шкоду, а на ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт»- відповідальності за завдану матеріальну шкоду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 5 ст. 1187 ЦК України встановлює, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до змісту яких майнова та моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Отже, зі змісту положень ст. 1187, ч.1 ст. 1188, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України вбачається, що єдиною підставою для покладення цивільно-правової відповідальності за завдану джерелом підвищеної небезпеки матеріальну та моральну шкоду є вина особи, яка її завдала.

Наявність або відсутність вини встановлюється на підставі доказів.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема: звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Як на підставу вини відповідача ОСОБА_1 у скоєнні даного ДТП, суд першої інстанції послався на те, що проведеними в рамках кримінального провадження судовими автотехнічними експертизами № 58/27-58 від 26.03.2014 року та 58/27-178 від 07.07.2014 року встановлено, що в діях водія ОСОБА_1 по керуванню автомобілем «Део» вбачається невідповідність вимогам п. 8.7.3е, 8.10, 12.4, 12.9б, 16.3 ПДР України, невідповідність дій цього водія вимогам п. 8.7.3е ПДР України з технічної точки зору знаходиться в причинному звязку з даним ДТП. В діях водія ОСОБА_8 по керуванню автомобілем ОСОБА_7 невідповідність вимогам ПДР України, які б могли находитися у причинному звязку з ДТП, не вбачається (а.с. 78-81, 129-132 матеріалів кримінального провадження).

Доказів в спростування своєї вини в скоєнні ДТП, відповідачем ОСОБА_1, ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції, в порушення ч.1 ст. 60 ЦПК України, не надано, тоді як, відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні учасникам, які беруть участь у розгляді справи, було розяснено їх права та обовязки, попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Клопотань про призначення судової автотехнічної експертизи ніхто з учасників судового розгляду заявляти не забажав.

Отже, встановивши, що 04 січня 2014 року мала місце ДТП й винним у її скоєнні є ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно застосував до врегулювання спірних правовідносин положення ст.ст. 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України та дійшов вірного висновку про наявність підстав для покладення на відповідача ОСОБА_1 цивільно-правової відповідальності з відшкодування завданої позивачу моральної та матеріальної шкоди, з чим погоджується колегія суддів.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про відсутність доказів на підтвердження його вини у вчиненні ДТП з огляду на те, що висновок експерта № 58/27-178 від 07.07.2014 року є належним доказом його вини, оскільки вказана експертиза проведена в рамках кримінального провадження, яке на підставі постанови слідчого від 08.06.2014 року було закрито за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, з огляду на наступне.

Так, як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 4 Постанови «Про деякі питання застосування законодавства при вирішенні спорів по відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.02.2013 року, відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (ст.38 КУпАП), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

Зі змісту постанови слідчого від 08.06.2014 року про закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст. 284 КПК України вбачається, що вона містить відповіді на питання чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача ОСОБА_1 При цьому, висновок про вину відповідача ґрунтується саме на даних автотехнічних експертиз № 58/27-58 від 26.03.2014 року та 58/27-178 від 07.07.2014 року (а.с. 43-45).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, встановивши, що ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1, та до якого предявлено вимоги з відшкодування такої шкоди позивачем, суд першої інстанції правильно поклав обовязок з відшкодування спричиненої матеріальної шкоди також і на ОСОБА_5 «СК «Український страховий стандарт» в рамках страхової виплати, й відповідно на відповідача ОСОБА_1 в розмірі 5457,17 грн., що становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), виходячи з розміру заподіяної матеріальної шкоди, яка становить 55457,17 грн.

Погоджується колегія суддів й з розміром стягнутої з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 500,00 грн., який визначено судом першої інстанції у відповідності до положень ст. 23 ЦК України та з урахуванням розяснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року.

Отже, за наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: