Справа № 308/2220/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судового засідання Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №2273 від 18.11.2014, яка складається із суми основного боргу в розмірі 400,00 грн., суми процентів за кредитним договором в розмірі 112,00 грн., суми пені в розмірі 23 450,00 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 18 листопада 2014 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2273, згідно якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 400 грн. строком до 02 грудня 2014 року, зі сплатою 2,00 % за кожен день від суми кредиту, що в грошовому виражені становить 8 грн. за день. Відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 03.03.2016 заборгованість відповідача по кредитному договору становить: сума кредиту - 400,00 грн., проценти - 112,00 грн., пеня 23 450,00 грн.

Представник позивача до суду не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, в письмовій заяві просить суд слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Згідно з ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2014 між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2273, згідно якого останній отримав грошові кошти в сумі 400 грн. зі сплатою 2,00 % за календарний день користування коштами, що складає 112 грн., строком на 14 днів, а саме до 02 грудня 2014 року.

Факт отримання відповідачем кредиту підтверджується видатковим касовим ордером від 18 листопада 2014 року.

За умовами п. 2.2.2 договору, проценти за користування нараховуються кредитором і сплачуються позичальником в останній день дії цього договору одночасно з поверненням основної суми (тіла) кредиту. Відповідно до п 2.2.3 договору, повернення кредиту, сплата відсотків, пені здійснюється в готівковій формі шляхом внесення коштів в касу кредитора або на рахунок.

Відповідач взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування відповідно до умов кредитного договору належним чином не виконав.

Пунктом 1.4 договору визначено, що у кожному випадку невиконання (або неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за даним договором (відносно повноти та строків сплати відсотків за кредитом та/або сплати відсотків та/або повернення кредиту не в повному обсязі) позичальник сплачує пеню в розмірі 50 гривень за кожен день після закінчення терміну дії договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за кредитним договором № 2273 від 18 листопада 2014 року встановлено, що станом на день подання позовної заяви 03 березня 2014 року заборгованість позичальника ОСОБА_1 складає - 400,00 грн.- сума основного боргу за кредитним договором; 112,00 грн. сума процентів за кредитним договором; 23450,00 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, нарахована за 455 днів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

На підставі вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача, тому суд вважає, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню.

Оскільки, заборгованість відповідача по поверненню кредиту з процентами за користування складає 512 грн. 00 коп., а розмір нарахованої пені (плата за пропуск платежів) за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 23 450 грн. 00 коп., що значно перевищує суму боргу за кредитним договором, у зв'язку з чим, суд вважає за можливе зменшити суму неустойки до 11 500 грн. 00 коп..

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інтеркеш Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 12 012,00 грн., яка складається з: 400,00 грн. розмір основного боргу; 112,00 грн. проценти за користування кредитом; 11 500,00 грн. пеня.

Відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати відповідно до частини задоволення позову у розмірі - 690,79 грн.

На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 530, 610, 627, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись 11, 57, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-228, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовТовариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» - заборгованість за кредитним договором №2273 від 18 листопада 2014 року в сумі 12 012,00 грн. (дванадцять тисяч дванадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» судовий збір в розмірі - 690,79 грн. (шістсот девяносто гривень сімдесят дев'ять копійок).

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2