Провадження № 2/760/5425/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

06 листопада 2017 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ознайомившись з матеріалами поданого позову, вважаю за необхідне повернути матеріали позову позивачу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Проте, з матеріалів позовної заяви вбачається, що сторони дітей від шлюбу не мають, а посилань на докази того, що позивач не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, суду не надано.

У зв'язку з цим, даний позов має бути подано у порядку статті 109 ЦПК України, а саме за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Місцем проживання фізичної особи згідно ст. 29 ЦК України та Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є житловий будинок, квартира, інше приміщення придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає понад 6 місяців на рік.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем зазначено місце проживання (знаходження) відповідача ОСОБА_2: АДРЕСА_1, а місце реєстрації вказано за адресою: АДРЕСА_2.

Так, на встановлення відповідного факту проживання (перебування) відповідача, судом було зроблено запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України, з якого вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрованим по місту Києву не значиться.

У відповідності зі ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

В зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрованим по місту Києву не значиться, вважаю за необхідне позовну заяву повернути позивачу для подання до належного суду.

Суд роз'яснює позивачу право на звернення до суду за місцем відповідної реєстрації відповідача, в порядку ст.109 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви. За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позивачу суми судового збору в розмірі 640,00 грн., сплачених згідно з квитанцією № 147 від 17.08.2017 року на р/р 0010.

Керуючись ст.ст.79, 109, 115 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 640,00 грн., сплачених згідно з квитанцією № 147 від 17.08.2017 року на р/р 0010.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: