УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 13 квітня 2003 року він та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14 травня 2014 року було розірвано.

18 квітня 2005 року подружжям була придбана земельна ділянка площею 0,0878 га, що розташована по АДРЕСА_1

Договір купівлі-продажу земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку від 23 червня 2005 року були оформлені на ім'я дружини.

Враховуючи викладені обставини, просив із урахуванням уточнень визнати за ним право власності на Ѕ частину зазначеної земельної ділянки.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за громадянином Російської Федерації ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0878 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 60, 62, 63, 67, 70 СК України, врахувавши роз'яснення п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», належним чином оцінивши наявні у справі докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що спірна земельна ділянка була придбана під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, тому є спільним майном подружжя у рівних частках.

Колегія погоджується з такими висновками.

Усупереч ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідачка не надала суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що спірне майно є її особистою приватною власністю у розумінні ст. 57 СК України.

Рішення судів є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик