Дата документу 13.11.2017
Справа № 320/1306/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на гараж №515 в Обслуговуючому кооперативі № 1 по вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі Запорізькій області у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 27 липня 2012 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі. На обґрунтування позовних вимог зазначив, що його батьку на праві власності належав гараж №515 в Обслуговуючому кооперативі № 1 по вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі Запорізькій області. 27 липня 2012 року ОСОБА_2 помер та після його смерті відкрилась спадщина на вищевказане майно. Він є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. Однак, він не може отримати свідоцтво про спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж та не підтверджено факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Представник Мелітопольської міської ради в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 /а.с.5/.

27 липня 2012 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЖС №238847 від 01.08.2012 року /а.с.6/.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. До складу спадкової маси входить гараж №515 в Обслуговуючому кооперативі № 1 по вул. Жуковського, 4 в м. Мелітополі Запорізькій області.

Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, який доводився йому батьком. Інших спадкоємців немає.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 № 175/01-16 від 20.04.2017 спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась /а.с.15/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом позивач не може у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на гараж та не підтверджено факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України, виданого 02 січня 2001 року Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, позивач на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/, а адреса проживання спадкодавця: Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1.

Однак, в судовому засіданні позивач зазначив, що він тривалий час мешкав зі спадкодавцем за адресою його проживання.

Вказані обставин також підтвердили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які в судовому засіданні зазначили, що позивач є їх родичем та вони знали спадкодавця ОСОБА_2, який є батьком позивача. Позивач на час відкриття спадщини проживав за адресою проживання батька.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово, а відповідно до частини шостої даної статті фізична особа може мати кілька місць проживання.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, оскільки позивач постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, не заявив про відмову від неї, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, він є таким, що прийняв спадщину.

Крім того, відповідно до ст. 392 ЦК України у разі відсутності документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Передумовою для застосування ст.392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Наприклад, позов про визнання права власності у разі втрати документа, що засвідчує право власності особи на річ, подається за відсутності можливості одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа.

Згідно положень норм чинного законодавства право на отримання дубліката правовстановлюючого документа на нерухоме майно належить власнику даного майна, отже, вирішити дане питання в позасудовому порядку не є можливим, оскільки власник майна помер.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, заснованими на законі та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.29, 182, 392, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської міської ради Запорізької області задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на гараж № 515 в Обслуговуючому гаражному кооперативі № 1 по вул.Жуковського,4 в м.Мелітополі Запорізької області, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, що помер 27 липня 2012 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: