Справа № 282/1017/17
Провадження № 2/282/374/17
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2017 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Вальчука В.В.

при секретарі Демчук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любар матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2017 року до Любарського районного суду надійшла вказана цивільна справа, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.06.2007 року в сумі 62922,74грн. та судові витрати в сумі 1600грн..

Ухвалою Любарського районного суду від 05.10.2017 року явку представника позивача було визнано обовязковою та зобовязано останнього надати уточнений розрахунок заборгованості та договір №б/н від 11.06.2007 року.

18.10.2017 року до суду надійшов лист юрисконсульта ОСОБА_2 до якого було додано копію довіреності №3839-К-О на імя ОСОБА_2 та копія розрахунку заборгованості станом на 30.09.2017 року не підписана та не завірена в установленому порядку уповноваженою особою банку, інших документів (а саме договір №б/н від 11.06.2007 року) суду надано не було (а.с.33-37). Також заяви про відкладення чи розгляд справи у відсутності представника до суду не надійшло, в звязку з чим судове засідання було відкладене на 24.11.2017 року та розяснено позивачу про виконання вимог ухвали суду від 05.10.2017 року (а.с.42).

У судове засідання 24.11.2017 року, представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, заява про розгляд справи за відсутності представника позивача чи про відкладення розгляду справи до суду не надходила.

Відповідач 24.11.2017 року через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд залишити даний позов без розгляду, оскільки представник позивача неодноразово не зявлявся на розгляд справи не повідомляючи про причини неявки. Розгляд справи просив проводити у його відсутності.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у судове засідання 05.10.2017 року представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, (наявна довідка про доставку електронного листа ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.27) в судове засідання не з'явився, На підставі ст.169 ч.1 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 13 год. 30 хв. 25.10.2017 р., а явку представника позивача у наступне судове засідання, згідно ухвали суду від 05.10.2017 року, було визнано обовязковою.

В судове засідання 25.10.2017 р. представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (наявне поштове повідомлення про вручення судової повістки (а.с.43), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У звязку з цим, розгляд справи відкладено на 11 год. 24.11.2017 року, а представнику позивача повторно направлено лист з вимогою виконання ухвали суду від 05.10.2017 року.

Однак, 24.11.2017 року представник позивача, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.43), в судове засідання повторно не з'явився, заява про розгляд справи за відсутності представника позивача чи про відкладення розгляду справи до суду не надходила.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

При цьому суд не приймає до уваги заяви представника позивача, поданої ним при подачі позову до суду. Оскільки ухвалою суду від 05.10.2017 року його явка в судове засідання визнана обовязковою.

Вказані положення повинні враховуватись в системному та логічному зв'язку із положенням ст.169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (п.3 ч.1). При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.3 ст.89 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з таким самим позовом (ч.2 ст.207 ЦПК України).

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, необхідно звернути увагу на положення ч.3 ст.27 ЦПК України відповідно до яких особи, які беруть участь у справі повинні добросовісно здійснювати свої права та обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на те, що представник позивача повторно не з'явився в судове засідання та не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності, після постановлення ухвали від 05.10.2017 року, а строк розгляду цивільних справ, встановлений ст.157 ЦПК України, сплинув саме через неявку сторони позивача в судове засідання, суд приходить до висновку, що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому, залишення позову без розгляду не позбавляє позивача права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169 ч.3, 197, 207 ч.1 п.3, 208-210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу, що залишення позову без розгляду не позбавляє його права повторного зверення до суду з тим же позовом.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Вальчук