Справа № 275/278/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

за участю секретаря с/з - ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулись до суду позовом до ПАТ СК «Скайд» про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначивши, що 11.07.2015р. по вул. Л. Українки в смт. Брусилів з вини водія ОСОБА_4, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та який належить ОСОБА_2 28.12.2015р. постановою Коростишівського районного суду Житомирської області за скоєння даної ДТП ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. На виконання вимог Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4Л була застрахована ПАТ СК «Скайд», поліс обовязкового страхування № АІ/5531712. У звязку з ДТП ОСОБА_3 протягом встановлених законом 3 днів з моменту ДТП, а саме 13.11.2015р., звернувся до відповідача з повідомленням про цю подію, подавши всі передбачені документи. Заява про відшкодування шкоди була подана відповідачу після отримання постанови Коростишівського районного суду від 28.12.2015р., а саме 12.01.2016р. Також відповідачем 14.11.2015р. було проведено оцінку вартості матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням його автомобіля в результаті ДТП 11.11.2015р., який склав 15645, 84 грн. Разом з тим, відповідач протягом 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування, тобто до 12.04.2016р., не повідомив позивачів про прийняте рішення про здійснення страхового відшкодування та не здійснив його виплату. Позивачі неодноразово звертались до відповідача з претензіями щодо нездійснення страхової виплати, втім, останній такі звернення ігнорує та виплату не здійснює. 12.05.2016р. позивачі звернулись до Державної комісії регулювання ринку фінансових послуг, Держспоживінспекції та МТСБУ зі скаргами на бездіяльність відповідача та отримали відповіді, які фіксують порушення відповідачем вимог законодавства. Позивачі вважають, що з боку відповідача має місце одностороння відмова від виконання зобовязання, що тягне за собою відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст.ст. 611, 386, 23 ЦК України). Вказали, що затягування відповідачем процесу виплати позивачу ОСОБА_2 відшкодування на ремонт автомобіля та порушення своїх зобовязань за договором страхування спричинило ОСОБА_2 душевні хвилювання, які вплинула на стан його здоровя, самопочуття. Крім того, ОСОБА_2 перебуває на «д» обліку у лікаря ендокринолога, через що йому необхідно систематично зявлятись для обстеження до лікарні. Втім, через знаходження його автівки в післяаварійному стані, відвідування лікаря стало приносить великі труднощі, оскільки він вимушений пересуватись громадським транспортом, що в свою чергу викликає хвилювання за здоров»я позивача у членів його родини. Все це призвело до проблематизації життя позивачів, погіршило гармонійні адаптовані умови їх життєдіяльності. Розмір компенсації понесених моральних страждань позивачі спільно оцінюють у 5000 грн. Крім того вважають, що на підставі ст. 36 п. 5 Закону ОСОБА_2 має право на стягнення пені з відповідача за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, а також згідно ст. 625 ЦК України має право на відшкодування інфляційних витрат та трьох процентів річних від простроченої суми. Просили стягнути з ПАТ СК «Скайд» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 15645, 84 грн., суму пені 1149,92 грн., суму 3% річних 92,33 грн., суму інфляційних виплат 563,79 грн., суму моральної шкоди 3000 грн. та судові витрати в розмірі 1102,40 грн., а також на користь ОСОБА_3 суму моральної шкоди 2000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги якої підтримав та просив суд її задовольнити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності (а.с. 76).

Представник відповідача ПАТ СК «Скайд» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем знаходження згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які спочатку отримувались відповідачем, а в подальшому повертались до суду неврученими через вибуття відповідача. При цьому нової адреси місця свого розташування відповідач суду не повідомив, з огляду на що вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду даної справи.

Представник відповідача ОСОБА_4, якого було залучено до участі у справі згідно ухвали суду від 21.11.2016р., адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 11.07.2015р. по вул. Л. Українки в смт. Брусилів з вини водія ОСОБА_4 сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 За вчинення ДТП ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. При цьому цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована відповідачем ПАТ СК «Скайд» та про страховий випадок ним було повідомлено страхову компанію у встановлений законом термін. Вважає вимоги позивачів до ПАТ СК «Скайд» обґрунтованими та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що 11 листопада 2015 року о 10 годині 35 хвилин по вул. Лесі Українки в смт. Брусилів сталася дорожньотранспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_2 (а.с. 17). Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем ОСОБА_4 вимог п. 10.4. Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.12.2015р. його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (а.с. 19).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2 (а.с. 17, 20).

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 1217 від 16.11.2015р. вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_2, становить 15645,84 грн.; вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу складає 15645,84 грн (а.с. 124-151 ).

Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому судом встановлено, що 07.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Скайд» та ОСОБА_4 було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5531712 зі строком дії з 07.04.2015 року до 06.04.2016 року, яким забезпечувалась цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1.

Так, відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 5 вказаного Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Таким чином, дорожньо-транспортна пригода, що сталась 11 листопада 2015 року о 10 годині 35 хвилин по вул. Лесі Українки в смт. Брусилів за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, та ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, власником якого є ОСОБА_2, є страховим випадком в розумінні ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ст. 22.1. вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому статтею 36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Сторонами в судовому засіданні не заперечувалось, що ОСОБА_4 було невідкладно повідомлено страховика ПАТ СК «Скайд» про ДТП, а також у встановлений законом термін, а саме 13.11.2015р. на адресу ПАТ СК «Скайд» направлено письмове повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що також підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 106).

Також сторонами не заперечувалось, що автомобіль ОСОБА_2 13.11.2015р. було оглянуто судовим експертом ОСОБА_6, якого було запрошено саме страховиком ПАТ СК «Скайд», та яким 16.11.2015р. складено висновок автотоварознавчого дослідження пошкодження автомобіля НОМЕР_2 № 1217 (а.с. 124-151 ).

З заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ СК «Скайд» ОСОБА_2 звернувся 12.01.2016р., втім страхове відшкодування ним від відповідача отримано не було.

Вказані обставини підтверджуються листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за № 3464/13-12 від 02.06.2016р. за зверненням ОСОБА_2, згідно якого комісією було отримано від ПАТ СК «Скайд» інформацію та документи щодо страхових справ, по яким прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, але страхового відшкодування у встановлені законом строки не здійснено з вини страховика. За результатами розгляду наданих ПАТ СК «Скайд» документів Нацкомфінпослуг складено акт про правопорушення, вчинені ПАТ СК «Скайд» на ринку фінансових послуг щодо нездійснення виплати страхового відшкодування у строк, встановлений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в якому зафіксовані також порушення за страховою справою ОСОБА_2 (а.с. 39).

Таким чином, ОСОБА_2 як власник пошкодженого внаслідок ДТП з вини водія забезпеченого транспортного засобу за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5531712 автомобіля має право на отримання з ПАТ СК «Скайд» страхового відшкодування спричиненої шкоди його майну.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому відповідно до ст. 36.2 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Також згідно ст. 12.1 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи, що згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 1217 від 16.11.2015р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля НОМЕР_2 з врахуванням фізичного зносу складає 15645,84 грн., автомобіль НОМЕР_2 на теперішній час не відремонтований, а також що розмір франшизи за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5531712 складає пятсот гривень, сума страхового відшкодування, що повинна бути сплачена ПАТ СК «Скайд» позивачу ОСОБА_2, складає 12016 грн. 67 коп. (15645,84 грн. 20% - 500 грн.) Тобто позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 36.5 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Посилаючись на вказані вимоги закону, ОСОБА_2 просив стягнути з ПАТ СК «Скайд» на його користь пеню за час прострочення виплати йому страхового відшкодування до моменту звернення до суду з позовом, тобто з 12.04.2016р. до 23.06.2016р., в сумі 1149,92 грн.

Втім, розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача ПАТ СК «Скайд» на користь ОСОБА_2, складає 883,19 грн., яка розраховується наступним чином:

З 03.03.2016р. облікова ставка НБУ 22% (постанова НБУ № 135 від 03.03.2016р.); термін нарахування: з 13.04.2016 до 21.04.2016р. 8 діб;

12016,67 грн. х 2 х 22% х 8 діб = 115 грн. 57 коп.

366 діб

З 22.04.2016р. облікова ставка НБУ 19% (постанова НБУ № 278 від 21.04.2016р.); термін нарахування: з 22.04.2016 до 26.05.2016р. 35 діб;

12016,67 грн. х 2 х 19% х 35 діб = 436 грн. 67 коп.

366 діб

З 27.05.2016р. облікова ставка НБУ 18% (постанова НБУ № 25-рш від 26.05.2016р.); термін нарахування: з 27.05.2016 до 23.06.2016р. 28 діб;

12016,67 грн. х 2 х 18% х 28 діб = 330 грн. 95 коп.

366 діб

Разом пеня складає: 115,57 грн. + 436,67 грн. + 330,95 грн. = 883 грн. 19 коп.

Також суд вважає такою, що підлягає частковому задоволенню, вимогу ОСОБА_2 щодо стягнення на його користь з ПАТ СК «Скайд» на підставі ст. 625 ЦК України через неналежне виконання грошового зобовязання 3% річних в сумі 92,33 грн. та інфляційних витрат в сумі 563,79 грн., з огляду на таке.

У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно зі статтею 16 цього Закону договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобовязання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Проаналізувавши норми статей 524, 533 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобовязання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобовязання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим слід вважати зобовязання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обовязок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

Саме до таких грошових зобовязань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору страхову суму.

Сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобовязаний здійснити страхове відшкодування.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі на підставі укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ СК «Скайд» договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є грошовим зобовязанням.

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року, яка прийнята за результатом перегляду судових рішень з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, у справі № 6-927цс16, та в силу імперативних положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими у правозастосуванні.

Втім, сума 3 % річних станом на 23.06.2016р., що підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з ПАТ СК «Скайд», складає 70,92 грн., яка розраховується наступним чином:

Розмір страхового відшкодування - 12016,67 грн.

Термін, за який здійснюється нарахування, з 13.04.2016р. до 23.06.2016р. 72 доби

12016,67 грн. х 3% х 72 = 70,92 грн.

366 діб

Сума ж інфляційних витрат за час прострочення виплат до моменту звернення ОСОБА_2 з даним позовом до суду, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 з ПАТ СК «Скайд», складає 433, 02 грн., яка розраховується наступним чином.

Так, встановлений відсоток індексу інфляції за даними Державного комітету статистики України в період з квітня 2016 року по червень 2016 року становлять: квітень 2016 року 103,5%; травень 2016 року 100,1%.

12016,67 грн. х 103,5% х 100,1% = 12449,69 грн.

12449,69 грн. - 12016,67 грн. = 433,02 грн.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відшкодування спричиненої їм моральної шкоди, суд виходить з того, що правовідносини сторін за договором страхування є зобовязальними. У випадку порушення зобовязання моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Так, ст. 23.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. При цьому ст. 26-1 вказаного Закону встановлено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Оскільки позивач ОСОБА_3 ушкоджень здоровя в даній дорожньо-транспортній пригоді не отримав, а відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, вказаним законом не передбачено, у задоволенні вимог позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо відшкодування спричиненої їм внаслідок ДТП моральної шкоди у сумі 2000 грн. та 3000 грн. відповідно необхідно відмовити.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ СК «Скайд» на користь позивача ОСОБА_2 частину сплаченого ним судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 551,2 грн., що відповідає вимогам ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 509, 511, 524, 526, 533, 611, 625, 636, 901, 979, 1187 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд», ОСОБА_4 про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд»на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 12016 грн.67 коп., пеню в розмірі 883 грн. 19 коп., 3% річних в сумі 70 грн. 92 коп., інфляційні витрати в сумі 433 грн. 02 коп., а також судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., а всього 13955 (тринадцять тисяч девятсот пятдесят пять) гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення постановлено суддею у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_7