ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/182/17
Провадження № 2/210/870/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"22" березня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Севанян М.Б.

з участю позивача ОСОБА_2

з участю предст.позивача ОСОБА_3

з участю предст. відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ « Криворізький залізорудний комбінат», про стягнення моральної шкоди

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, в звязку з ушкодженням його здоровя. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилається на те, що позивач пропрацював у ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» більше 26 років в умовах впливу шкідливих факторів. Внаслідок чого отримав професійне захворювання, а саме радикулопатію.

Так, згідно з висновком МСЕК позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50 % та встановлено третю групу інвалідності.

Внаслідок вищезазначеного позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури та лікування.

У звязку з захворюванням було порушено та порушуються нормальні життєві звязки, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, в нього постійно виникають складнощі у звязку з загальною слабістю, втомою, постійними болями.

Зазначила, що позивач, перебуваючи на лікуванні, не міг та не може вести повноцінний спосіб життя, відчуває фізичні страждання, фізичний біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані.

У звязку з цим представник позивача просить суд стягнути з відповідача ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь відповідача моральну шкоду в розмірі 96000,00 грн. без відрахування податку з доходів фізичних осіб.

Позивач у судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила суд позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача суму моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя у розмірі 96000,00 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Представник відповідача ПАТ «Кривбасзалізорудком» ОСОБА_4, позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу в повному обсязі, пояснила, що ПАТ «Кривбасзалізорудком» не є належним відвідачем у частині вимог шахт «Першотравнева 2» та «Обєднана» ДВО «Кривбасруда», оскільки не є правонаступником майнових прав та обовязків. Зазначила, що позивач з заявою про відшкодування моральної шкоди до підприємства не звертався, тому підприємство не порушувало право позивача на відшкодування моральної шкоди, а тому звернення до суду є передчасним. Додала, що докази спричинення позивачу моральної шкоди відсутні, оскільки акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання жодним чином не підтверджує наявність моральних страждань позивачем.

Суд, взявши до уваги пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_2, вказано роботу на підприємстві відповідача в період з 18.02.1985 - 01.08.1986 рр. - працював гірничим робітником на підземних роботах з повним робочім днем на шахті Об'єднана. 01.08.1986 - 01.01.1995 рр. - працював гірничим робітником на шахті Першотравнева 2, 26.01.1995 24.07.2012рр. - працював підземним гірничим робітником, прохідником на шахті Гвардійська ПАТ Кривбасзалізрудком .

24.07.2012 року позивач ОСОБА_2 був звільнений з підприємства за власним бажанням ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складеного 12.09.2012 р., комісією в складі: лікаря з гігієни праці ДЗ «Тернівська районна санітарно-епідеміологічна станція м. Кривого Рогу», заступника головного лікаря з ЕТН КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 8» ДОР, страхового експерта з охорони праці Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків і профзахворювань України у м. Кривому Розі, технічного інспектора праці Криворізького міського комітету профспілки металургів та гірників України (за узгодженням), заступника директора шахти «Гвардійська» з охорони праці та голови профкому шахти «Гвардійська» профспілки металургів та гірників (за узгодженням) в пункті 17 Акту…встановлено причину виникнення професійного захворювання Позивачем, а саме: робота впродовж 27 років 06 місяців важкої фізичної праці.

В пункті 19 Акту вказано, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є адміністрація шахт: «Обєднана » ВО «Кривбасруда», «Гвардійська» ВО «Кривбасруда», ВАТ «Кривбасзалізрудком» та ПАТ «Кривбасзалізрудком» за період роботи ОСОБА_2 на цих підприємствах не виконали вимоги ст. 13 ЗУ «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України, щодо утворення на робочих місцях умов праці відповідно вимогам нормативних актів.

Відповідно до висновку МСЕК від 03.11.2015 р., серії 12 ААА № 014811, позивачу ОСОБА_2 було встановлено третю групу інвалідності та встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 50 % з 01.11.2015 р. до 01.11.2017 року. Дата наступного переогляду 01.10.2017 р.

Відповідно до виписок епікризів із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2, в звязку з погіршенням стану здоровя останній неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в «ЦПМСД №1», амбулаторії № 1 та КЗ «Криворізька міська лікарня № 14»ДОР».

Відповідно до вищезазначених медичних довідок Позивачу ОСОБА_2 встановлено повний діагноз: Радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1, часто рецидивуючий перебіг, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового та колінного періартрозів (ПФС другого ст.), остеоартрозу ліктьових суглобів (ПФ другого ст.). Захворювання професійне, 21.08.2012 р. У ОСОБА_2 скарги на стійкій біль та обмеження рухів в шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в ліві руку і ногу, порушену ходу, біль і обмеження рухів у великих суглобах, переважно плечових, заніміння кінцівок, переважно лівих, періодичне підвищення АТ, втому, нудоту, печію.

Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: Д нагляд лікарів, постійна антигіпертензивна терапія під контролем АТ, щорічні курси реабілітації (загальнозміцнюючі препарати, медикаменти групи НПЗП, ангіо- і хондропротектори (моваліс, целебрекс, терафлекс, артрон-комплекс, мукосат та ін.), вазоактивних препаратів (серміон, енелбін, актовегін), вітамінні комплекси, препарати, що поліпшують трофіку та проведення імпульсів в нервово-мязових сінапсах - нейровітан, токоферола ацетат, а також препарати, направлені на підтримання та лікування серцево-судинної системи, фізіотерапія); уникати переохолодження, оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування (ОСОБА_5, Приморськ, Бердянськ, Одеса, Миронівка, Хмільник). Прийом медичних препаратів.

Таким чином, слід вважати, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з отриманими професійними захворюваннями, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України може бути відшкодована одноразово за рахунок відповідача.

За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Крім того, Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 12.09.2012 року не оскаржено підприємством відповідача у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» повинен виплатити позивачеві моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є таким, що виникає із трудових правовідносин.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу ОСОБА_2 моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як власник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці.

У судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивачу ОСОБА_2, була заподіяна шкода, він отримав професійні захворювання, втратив працездатність в розмірі 50 %. Позивач переносить щоденно моральні переживання, змушений приймати ліки та постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих професійних захворювань, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання. Від цього він почуває себе неповноцінною людиною. Все це постійно негативно позначалося і позначається на душевному та фізичному стані позивача.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в її спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено актом розслідування хронічного професійного захворювання) та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 50 відсотків.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, відсоток втрати професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках.

Обговорюючи розмір відшкодування позивачу ОСОБА_2, моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 30000,00грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись рішеннями Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р., №1-9/2004, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23. 1167,1168 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 213- 215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ « Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 30 000 гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Стягнути з ПАТ « Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В решті позовних вимог позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко