Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1344/17

08 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Грещука Р.П.

секретаря: Шпитко М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, третя особа: управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тисменичанської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 27.07.2017 року до участі в розгляді даної справи в якості третьої особи було залучено управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області.

В судове засідання позивач не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій позов підтримала в повному обємі з мотивів, наведених в позовній заяві, просить справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідача Тисменичанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання також не прибув, хоча вчасно повідомлений про час і місце слухання справи. Натомість від сільського голови на адресу суду надійшов лист, в якому сільська рада просить дану справу слухати у відсутності свого представника, позов визнає і не заперечує проти його задоволення.

Представник УДАБІ в Івано-Франківській області в судове засідання не прибув, однак управління на адресу суду направило письмове клопотання, в якому просить розглянути дану справу без участі свого представника, не заперечує проти визнання права власності за ОСОБА_1

Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, зясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що мати позивача ОСОБА_2 побудувала домоволодіння, що знаходиться в с. Тисменичани по вулиці Сибір,26 Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

15.05.2012 року ОСОБА_2 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-НМ №151256 від 16.05.2012 року, видане виконкомом Тисменичанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.19).

Після смерті матері позивача, у володіння спадковим майном вступив рідний брат ОСОБА_1 ОСОБА_3

Зясовано також, що ще за свого життя ОСОБА_3 склав заповіт на позивача, згідно якого на випадок його смерті все його майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було заповів ОСОБА_1, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.23).

24.11.2016 року помер брат позивача ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-НМ №239894 від 25.11.2016 року, видане виконкомом Тисменичанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.18).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивач у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

Однак, як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2017 року за №02-31/668/2016/1195 державного нотаріуса Надвірнянської РДНК ОСОБА_4, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її рідного брата ОСОБА_3, який помер 24.11.2016 року, оскільки не надано документ, що підтверджує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №26 по вул. Сибір в с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області на імя ОСОБА_3, що свідчило б про належність даного майна померлому.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Як достовірно встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний термін звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом.

В даний час позивач ОСОБА_1 бажає оформити право власності на спадковий житловий будинок після смерті ОСОБА_3

З довідки Івано-Франківського ОБТІ від 09.06.2017 року за №264 вбачається, що реєстрація права власності на домоволодіння, що знаходиться в с. Тисменичани по вулиці Сибір,26 Надвірнянського району, Івано-Франківської області в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» - не проводилась (а.с.24).

З метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивача, працівниками Івано-Франківського ОБТІ 09.06.2017 року було видано технічний паспорт на дане домоволодіння, згідно якого воно складається з житлового будинку «А», загальною площею 103,7 м. кв., житловою площею 55,0 м. кв. стайні Б, вартістю - 4284 грн., стодоли В, вартістю - 1057 грн., воріт з хвірткою №1, вартістю - 753 грн., огорожі №2, вартістю - 2930 грн., колодязю питного №3, вартістю - 2672 грн., загальною інвентаризаційною вартістю 138954 грн.(а.с.6-10).

За результатами проведення технічного обстеження об»єкта садибного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Сибір, 26 в с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливості його безпечної експлуатації, а також, що вказаний об»єкт нерозривно пов»язаний із земельною ділянкою та є об»єктом нерухомості, визначено категорію технічного стану як ІІ. Будівництво проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва, і не порушує прав і законних інтересів третіх осіб, про що свідчить звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об»єкта № 38/17 (а.с.43-62).

В судовому засіданні встановлено також, що за домоволодінням по вулиці Сибір,26 в с. Тисменичани, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, рахується земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельна ділянка площею 0,2000 га для ведення особистого селянського господарства, про що свідчить довідка Тисменичанської сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області №216/2-12 від 22.06.2017 року, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с.11).

Відповідач Тисменичанська сільська рада, Надвірнянського району, Івано-Франківської області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в с.Тисменичани по вул. Сибір,26 Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст.328, 319, 321, 392, 1234, 1235 ЦК України, керуючись ст.ст.3,15,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, що знаходиться в с. Тисменичани по вулиці Сибір,26 Надвірнянського району, Івано-Франківської області і яке складається із житлового будинку А, загальною площею -103,7 м.кв., житловою площею - 55,0 м.кв., вартістю 129029 грн., стайні Б, вартістю - 4284 грн., стодоли В, вартістю - 1057 грн., воріт з хвірткою №1, вартістю - 753 грн., огорожі №2, вартістю - 2930 грн., колодязю питного №3, вартістю - 2672 грн., загальною інвентаризаційною вартістю 138954 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2017 року.