Справа № 373/670/17 Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/5013/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 43 21.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить 92/100 частин житлового будинку № 9 про ІІ провулку Можайський в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Відповідачу ОСОБА_2 у спірному будинку належить 8/100 його частин, які він отримав у дар від попереднього власника ОСОБА_5, яка складалась з житлової кімнати № 1-5, площею 15,20 кв.м,.

Позивач, надав згоду на вселення в будинок дружини сина ОСОБА_3 без реєстрацію місця проживання. Оскільки відповідачі без його згоди, зайняли належні йому кімнати в будинку та на його вимоги звільнити зазначені кімнати та надати можливість користуватись ними, відповідачі не реагують.

Просив усунути перешкоди у користуванні житлом в будинку № 9 про ІІ провулку Можайський в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, та зобовязано ОСОБА_2 звільнити належні на праві власності ОСОБА_4 кімнати, що позначені на плані забудови під № 1-3 площею 18,10 кв.м., 1-3 (1-4), площею 9,20 м.кв., 1-6 площею 6,30 кв.м. у будинку № 9, що розташований по ІІ-му провулку Можайський (провулок Можайський 2) в м. Переяслав-Хмельницький Київської області.

Виселити ОСОБА_3 із будинку № 9, що розташований по ІІ-му провулку Можайський (провулок Можайський 2) в м. Переяслав-Хмельницький Київської області..

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2017 року позов задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідачі звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги знайшли підтвердження в судовому засіданні.

З таким висновком місцевого суду повністю погодитись не можна з наступних підстав. Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником 92/100 частин житлового будинку, він має право володіти, розпоряджатись, користуватися вищезазначеною житловою площею, а відповідачі проживають у належній частині його будинку без законних підстав, порушуючи при цьому право позивача щодо користування та розпорядження спірною частиною будинку.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, враховуючи положення, передбачені ст. ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

У п. 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що, застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (ст. ст. 57-59 ЦПК України), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

З матеріалів справи вбачається, що між сторони є співвлвасниками існує спір щодо користування спірним житловим будинком.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 19.10.1993 по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності на спільне майно і визначення порядку користування жилим будинком, затверджено мирову угоду, за умовами якої за ОСОБА_5 визнано право власності на 8/100 частин жилого будинку № 9 по ІІ провулку Можайський в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області, за ОСОБА_4 визнано право власності на 42/100 частин спірного жилого будинку, за ОСОБА_6 визнано право власності на 50/100 частин спірного жилого будинку.

За умовами договору дарування від 13.08.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори, реєстр № 3062, ОСОБА_4 на праві власності належить 50/100 частин житлового будинку, загальною жилою площею 49,40 кв.м з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходяться за адресою ІІ провулок Можайський, будинок № 9, м.Переяслав-Хмельницький, Київська область.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 8/100 частин житлового будинку № 9 по ІІ провулку Можайський в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області відповідно до договору дарування, посвідченого 08.04.2015 державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори та укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

За умовами договору дарування 8/100 частки житлового будинку, що відчужується складаються із кімнати, що значиться на плані під № 1-5 площею 15,80 кв.м, що виділена ОСОБА_5 відповідно до ухвали Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області від 19.10.1993 про затвердження мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності на спільне майно і визначення порядку користування жилим будинком.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі вселились в спірний будинок за згодою позивача. Однак, вони вселились не в кімнату № 1-5, що належить ОСОБА_2, а самовільно зайняли кімнати позивача. Добровільно відповідачі не бажають звільнити кімнати, що належать позивачу, чим перешкоджають йому володіти та користуватися власним майном.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, аналіз ст. 16, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити належні позивачу на праві власності кімнати у спірному будинку.

Що стосується виселення ОСОБА_3 із спірного будинку, в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки співвласником спірного будинку, а саме з кімнати № 1-5 в якій також проживає відповідачка, - є ОСОБА_2

При таких обставинах позивач не може висиляти відповідача ОСОБА_3 з кімнати, яка належить ОСОБА_2 оскільки остання право позивача в цій частині не порушує.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позов в частині виселення ОСОБА_3 із спірного будинку задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з позивача на користь апелянта підлягають стягненню судові витрати у розмірі 704 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2017 року в частині задоволення позовуОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виселення із будинку № 9, що розташований по ІІ-му провулку Можайський (провулок Можайський 2) в м. Переяслав-Хмельницький Київської області - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про виселення - відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 704 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: