Справа № 496/2236/16-ц
Провадження № 2/496/139/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Дранікова С.М.

при секретарі - Камочкіній А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором № /Т/973808 від 05.12.2013р. в розмірі 52461,41 гривень, а також судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

При цьому посилається на те, що 05.12.2013р. між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/Т/973808, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 50000,00 гривень. Відповідно до п.п. 2.1.1 кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 0,01 % річних та включається в суму щомісячного платежу. Згідно п.п. 2.1.2 кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1200,00 гривень, що зараховується як 2,40 % від суми кредиту вказаного в п. 2.1 кредитного договору, та включається в суму щомісячного платежу. Банк свої зобовязання за договором кредиту виконав. Відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконала, тому розмір заборгованості за кредитним договором станом на 08.06.2016 р. складає 52461,41 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 41004,40 гривень, в тому числі прострочена заборгованості 15167,85 гривень; по відсоткам заборгованість 7,01 гривень, в тому числі прострочена заборгованість 6,66 гривень; комісія за обслуговування кредиту 10400,00 гривень, в тому числі прострочена 10400,00 гривень; штраф по кредиту 1050,00 гривень.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити, посилаючись на вищевикладені обставини.

Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що вона не сплачувала кредит у звязку зі зміною реквізитів банку. Вона зверталася до інших банків, але там відмовляли в прийомі платежів. Також, повідомила що їй телефонували незнайомі з погрозами та вимогами віддати кредит.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.12.2013 р. між ПАТ «Актабанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №/Т/973808, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 50000,00 гривень. Відповідно до п.п. 2.1.1 кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 0,01 % річних та включається в суму щомісячного платежу. Згідно п.п. 2.1.2 кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1200,00 гривень, що зараховується як 2,40 % від суми кредиту вказаного в п. 2.1 кредитного договору, та включається в суму щомісячного платежу. Відповідно до п.п. 2.1.3 кредитного договору погашення кредиту, сплата нарахований процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2033,55 грн. з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 04 грудня 2018 року на умовах, визначених кредитним договором, згідно додатку №1, що є невідємною частиною кредитного договору. Згідно п.п.4.3.3 п. 4.3 кредитного договору позичальник зобовязаний суворо дотримуватися положень кредитного договору, погасити банку в повному обсязі кредит в строк, встановлений в п.п.2.1.3 кредитного договору; сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.3 кредитного договору , тощо. Відповідно до п.п. 4.2.4 п. 4.2 кредитного договору банк має право вимагати повернення кредиту, нарахованих процентів, комісій та можливих штрафних санкцій за кредитним договором, зокрема у разі затримання позичальником сплати частини кредиту або процентів та комісії щонайменше на 30 календарних днів, тощо. Згідно п. 5.1 кредитного договору у разі прострочення позичальника строків погашення кредитів щомісячного платежу/частини щомісячного платежу банк має право вимагати від клієнта сплати штрафу у розмірі 350 гривень, за кожний прострочений щомісячний платіж або йог частину на строк більше 5 календарних днів при сумі простроченого щомісячного платежу більше ніж 15 гривень.

Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з відповідачки заборгованість в загальному розмірі 52461,41 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту 41004,40 гривень, в тому числі прострочена заборгованості 15167,85 гривень; по відсоткам заборгованість 7,01 гривень, в тому числі прострочена заборгованість 6,66 гривень; комісія за обслуговування кредиту 10400,00 гривень, в тому числі прострочена 10400,00 гривень; штраф по кредиту 1050,00 гривень.

Суд не бере до уваги пояснення відповідачки про неможливість сплати кредиту через інші банки, оскільки вони спростовуються наданими квитанціями від 17.02.2015 р., 27.05.2015 р., 19.06.2015 р. 20.07.2015 р., 18.08.2015 р.28.09.2015 р.15.09.2014 р., 14.10.2014 р.1.12.2014 р.; з яких вбачається, що відповідачка сплачувала заборгованість за кредитом, але не в повній мірі. Суду не надані докази погроз з боку представників банку або осіб, які б були повязані з позивачем, до органів внутрішніх справ з цього приводу відповідачка, з її слів, не зверталася.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.

Ст. 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Оскільки судом встановлено, що відповідачка не виконала зобовязання, передбачені вищезазначеним кредитним договором у строк, встановлений цим договором, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 612, ст. 610 ЦК України її слід вважати такою, що прострочила виконання зобовязання.

Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який прострочив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Таким чином суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості за кредитним договором № /Т/973808 від 05.12.2013 р. в розмірі 52461,41 гривень.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 551, 610, 612, 623, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 006247 виданий Біляївським РВ Одеської області 08.04.1998 року на користь Публічного акціонерного товариства «Актабанк», юридична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 53, , заборгованість за кредитним договором № /Т/973808 від 05.12.2013 р. в розмірі 52461,41 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КК № 006247 виданий Біляївським РВ Одеської області 08.04.1998 року на користь Публічного акціонерного товариства «Актабанк», юридична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 53, судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_2