УХВАЛА

іменем україни

1 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання права власності на частку житлового будинку за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з серпня 1997 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_8, а 18 жовтня 2003 року між нею та ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб. Вказувала на те, що до реєстрації шлюбу вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом виховували її неповнолітнього сина від іншого шлюбу, були пов'язані спільним побутом. За час проживання однією сім'єю, а саме, 4 вересня 2003 року за договором купівлі-продажу, вони придбали 37/100 часток житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, за 26 800 грн і зареєстрували цю нерухомість за ОСОБА_9 На придбання будинку були витрачені її особисті кошти у сумі 2 400 доларів США, що еквівалентно 12 864 грн. та 2 тис. грн. Іншу частину коштів вони брали у борг. У жовтні 2003 року її чоловік ОСОБА_4 за місцем роботи отримав безпроцентну позику на придбання житла у сумі 10 тис. грн, яку вони використали на повернення боргу та разом погашали позику.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер. Після його смерті, вона і дочка спадкодавця - ОСОБА_5 прийняли спадщину. Мати спадкодавця - ОСОБА_4 відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини за законом на користь позивача, та інша дочка спадкодавця - ОСОБА_6 також відмовилися від прийняття належної їй частки спадщини за законом на користь своєї сестри ОСОБА_5

Позивачка вказувала, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2015 року припинено право власності ОСОБА_7 у спільній частковій власності на 63/100 часток житлового будинку, а тому ОСОБА_9 є єдиним власником житлового будинку за вищезазначеною адресою.

З урахуванням зазначеного, позивачка просила визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на 1/4 частку цього будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 січня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 судовий збір у розмірі 783 грн 57 коп., по 261 грн 19 коп. з кожного. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у розмірі 79 грн 94 коп., по 26 грн 65 коп. з кожного.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року рішення та додаткове рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка довела належними та допустимими доказами її участь у придбанні спірного будинку. Також суд першої інстанції вважав доведеним факт проживання позивачки і ОСОБА_9 однією сім'єю лише з 21 квітня 2000 року, оскільки до 20 квітня 2000 року ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не доведено її участь працею і коштами у створенні спільної часткової власності у вигляді частини спірного будинку, оскільки це нерухоме майно придбано та зареєстровано за ОСОБА_9 за його особисті кошти до укладення шлюбу з позивачем, а кошти, отримані ОСОБА_9 за безпроцентною позикою, яку він виплачував під час шлюбу з позивачем, були спрямовані не на придбання частини спірного будинку, а на погашення заборгованості.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що в період спільного проживання однією сім'єю, але не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, 4 вересня 2003 року ОСОБА_9 придбав 37/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_12

8 вересня 2003 року ОСОБА_9 зареєстрував право власності на вказану частину будинку в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації.

18 жовтня 2003 року ОСОБА_9 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

25 жовтня 2003 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3 зареєстрована за вказаною адресою 4 листопада 2003 року.

Також установлено, що ОСОБА_9 і ОСОБА_3 працювали на одному підприємстві ДП НВКГ «Зоря-Машпроект» та отримували заробітну плату.

У жовтні 2003 року за місцем своєї роботи ОСОБА_9 взяв безпроцентну позику на придбання житла в сумі 10 тис. грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_9 помер, після смерті якого спадщину прийняли його дружина ОСОБА_3 та дочка від першого шлюбу ОСОБА_5 Мати спадкодавця - ОСОБА_4 відмовилась від прийняття належної їй частки спадщини за законом на користь ОСОБА_3, інша дочка спадкодавця - ОСОБА_6 також відмовилась від належної їй частки спадщини за законом на користь свої сестри ОСОБА_5

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3, як на обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що її особистий внесок (її особисті накопичення) для придбання будинку склав 2 400 доларів США, що еквівалентно 12 864 грн та 2 тис. грн. Іншу частину коштів вона з ОСОБА_9 брали у борг. У жовтні 2003 року її чоловік ОСОБА_4 за місцем роботи отримав безпроцентну позику на придбання житла у сумі 10 тис. грн, яку вони використали на повернення боргу та разом погашали позику.

Однак апеляційний суд, вирішуючи спір, вважав, що отримання ОСОБА_9 безпроцентної позики та сплата ним та позивачем цієї позики не свідчить про участь позивача у створенні спільної власності. При цьому апеляційний суд не дав оцінку тому, що метою отримання ОСОБА_9 позики після укладення шлюбу з ОСОБА_3 було придбання житла, не з'ясував, який саме борг погашали ОСОБА_3 та ОСОБА_9, з якою метою отримувались ці кошти.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них (аналогічні положення містять пп. 1, 2 ч. 1 ст. 57 СК України).

Апеляційний суд на вказане уваги не звернув, не врахував, що частка у спільному сумісному майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної із сторін, у тому числі за рахунок майна. Набутого одним із подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання майна вкладені, крім спільних коштів, кошти, що належали одній зі сторін, то частка в цьому майні, відповідно до розміру внеску, є її власністю.

У порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦК України апеляційний суд наведене не врахував, не дав оцінку доводам позивача щодо її особистого внеску у придбання житла, зокрема особистих коштів у розмірі 2 400 доларів США та 2 тис. грн, не перевірив доводів щодо отримання ОСОБА_9 позики на придбання житла після укладення шлюбу з ОСОБА_3, про намір створення спільної сумісної власності у вигляді спірного будинку, що іншого житла після отримання цієї позики вони не придбавали, не дав оцінку тому, чи були спрямовані ці кошти на погашення заборгованості зі сплати раніше отриманих коштів, та чи ці кошти не були отримані для придбання будинку й дійшов до передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлені, рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик