Номер провадження: 22-ц/785/1865/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_3, звернувшись 26 квітня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 15 вересня 2009 року помер батько ОСОБА_5, після його смерті відкрилась спадщина на ? частку нерухомого майна, розташованого по вул. Миру, 29 в м.Татарбунари Одеської області, належну батьку на підставі нотаріально посвідченого 26 грудня 2003 року договору дарування, на яку батько 10 серпня 2009 року склав на його користь заповіт. Інша ? частка нерухомого майна, розташованого по вул. Миру, 29 в м.Татарбунари, належить відповідачу ОСОБА_4 Позивач зазначив, що в установлені законом порядку та строки звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав через відсутність у нього оригіналу договору дарування, оспорювання заповіту відповідачем ОСОБА_4 тощо. Посилаючись на вказані обставини, чинність заповіту, позивач ОСОБА_3 просив визнати за ним після смерті батька ОСОБА_5, померлого 15 вересня 2009 року, в порядку спадкування за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 10 серпня 2009 року за реєстровим номером 2819, право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Миру, 29 в м. Татарбунари Одеської області (а.с.2-3).

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала (а.с.98-101).

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року позов задоволено (а.с.152-153).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Неправильність рішення суду мотивовано невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.52).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 4 травня 2004 року (а.с.66).

Згідно договору дарування, укладеного між ОСОБА_9 і ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 набули у власність в рівних частках житловий будинок №29 загальною площею 98,1 кв.м житловою площею 53,1 кв.м з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру в м. Татарбунари Одеської області. Договір дарування посвідчено державним нотаріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_10 26 грудня 2003 року, зареєстровано в реєстрі за №6973 (а.с.147).

ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2). Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 24 листопада 2008 року, зареєстровано в реєстрі за №5424. Заповіт 24 листопада 2008 року зареєстровано в Спадковому реєстрі (а.с.63).

ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3). Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_6 10 серпня 2009 року, зареєстровано в реєстрі за №2819. Заповіт 10 серпня 2009 року зареєстровано в Спадковому реєстрі, заповіт чинний (а.с.50, 51).

ОСОБА_5 помер 16 вересня 2009 року у віці 49 років (а.с.49).

Спадкову справу №313/2009 до майна померлого 15 вересня 2009 року ОСОБА_5 заведено 18 вересня 2009 року Татарбунарською державною нотаріальною конторою Одеської області; з заявою про прийняття спадщини звернувся 18 вересня 2009 року син померлого ОСОБА_3; з заявою про прийняття спадщини звернулась 21 жовтня 2009 року дружина померлого ОСОБА_4 (а.с.46-71).

За інформацією Одеського державного нотаріального архіву серед документів, переданих на державне зберігання Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області, знаходиться договір дарування, посвідчений Татарбунарською державною нотаріальною конторою Одеської області 26 грудня 2003 року за реєстровим №6973 між сторонами договору ОСОБА_9 (дарувальник) та ОСОБА_5, ОСОБА_8 (обдаровані). Згідно норм діючого законодавства договір дарування виготовлено в двох примірниках, однин з яких залишився на зберіганні у справах нотаріальної контори, інший був виданий обдарованим ОСОБА_5 і ОСОБА_8 Сторона договору ОСОБА_8 до архіву з заявою про пошук договору з підстав втрати чи зіпсування не зверталась, відповідно, видати дублікат договору дарування можливо одночасно спадкоємцю ОСОБА_3 та співвласнику ОСОБА_8 (а.с.142-146).

Постановою державного нотаріуса Саратської районної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_11 від 14 липня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у вчиненні нотаріальної дії як то у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку житлового будинку №29 по вул. Миру в м. Татарбунари з підстав не надання документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.113).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з належності ОСОБА_5 за життя на підставі нотаріально посвідченого 26 грудня 2003 року договору дарування права власності на ? частку житлового будинку №29 по вул.Миру в м. Татарбунари, відкриття спадщини на вказану частку нерухомого майна, чинності нотаріально посвідченого 10 серпня 2009 року заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, вчинення спадкоємцем ОСОБА_3 дій в передбачені законом порядку та строку по прийняттю спадщини після смерті батька ОСОБА_5, спадкування за заповітом, відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав відсутності у спадкоємця ОСОБА_3 оригіналу договору дарування, перешкод в отриманні дублікату договору дарування, знаходження правовстановлюючого документу на нерухоме майно у іншого співвласника ОСОБА_4 тощо.

Доводи апеляційної скарги висновків суду про визнання права ОСОБА_3 за заповітом на спадщину, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_5, не спростовують.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкування за законом здійснюється у разі: відсутності заповіту; повного або часткового визнання заповіту недійсним; неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом чи відмови від неї; усунення спадкоємця за заповітом від права на спадкування; охоплення заповітом лише частини спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в тій частині, в якій він йому суперечить. Кожен новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним (ч.ч.2.3 ст.1254 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкодавець ОСОБА_5 залишив заповіт на користь ОСОБА_3, заповіт недійсним не визнано, ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину та не відмовився від неї, ОСОБА_3 як спадкоємця за заповітом від права на спадкування не усунено, заповіт охоплює все майно спадкодавця. Складений спадкодавцем ОСОБА_5 10 серпня 2009 року заповіт на користь сина ОСОБА_12 скасував складений спадкодавцем ОСОБА_5 24 листопада 2008 року заповіт на користь дружини ОСОБА_4

Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_5 підлягає здійсненню за заповітом, складеним спадкодавцем 10 серпня 2009 року на користь ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на ? частку житлового будинку №29 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Миру в м. Татарбунари, належну спадкодавцю на підставі нотаріально посвідченого 26 грудня 2003 року договору дарування. Право ОСОБА_5 на ? частку вказаного нерухомого майна не є спірним.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно як то на ? частку житлового будинку №29 з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Миру в м.Татарбунари. Відмова нотаріуса у чиненні нотаріальної дії як то видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що ОСОБА_3 не надав правовстановлюючий документ на спадкове майно як то оригінал договору дарування.

Відсутність у спадкоємця ОСОБА_3 оригіналу нотаріально посвідченого договору дарування від 26 грудня 2003 року, згідно якого спадкодавець ОСОБА_5 набув у власність ? частку нерухомого майна, розташованого по вул. Миру, 29 в м. Татарбунари, унеможливлює оформлення спадкових прав видачею нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, однак не є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки право спадкодавця ОСОБА_5 на ? частку вказаного нерухомого майна наявне та не є спірним, заповіт на користь ОСОБА_3 є чинним, спадкоємець ОСОБА_3 вчинив дії по прийняттю спадщини у встановлені законом порядку та строки, а відмова нотаріуса в оформленні спадкових прав обумовлена не залежними від спадкоємця та нотаріуса обставинами.

Нерухоме майно, розташоване по вул. Миру, 29 в м. Татарбунари, на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 26 грудня 2003 року було набуто у спільну часткову власність ОСОБА_5 (нині спадкодавцем) та ОСОБА_8 (після укладення шлюбу ОСОБА_5), оригінал договору знаходився у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (ОСОБА_5) , після смерті ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_3 відповідач ОСОБА_4 вона ж співвласник нерухомого майна не надала оригінал договору дарування для нотаріального оформлення спадкових прав та не вчинила спільних зі спадкоємцем ОСОБА_3 дій по видачі Одеським державним нотаріальним архівом дублікату договору дарування.

Таким чином, перешкоди співвласника нерухомого майна для оформлення спадщини після смерті іншого співвласника нерухомого майна мають наслідком судовий порядок вирішення спадкового спору.

Суд першої інстанції встановив обставини, що мають значення для справи, його висновки відповідають таким, визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Правові підстави для скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 20 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_2