УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2017 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

заяву ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Рівненського міського суду від 03 січня 2017 року позов ОСОБА_3 було задоволено повністю. Шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, зареєстрований 29 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану міста Рівне, актовий запис № 918, розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_3 залишено ОСОБА_3. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 650 грн щомісячно та на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 800 грн щомісячно, починаючи з 09 вересня 2016 року і до повноліття дітей. Крім того, стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

28 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Рівненського міського суду із заявою про виправлення описки в судовому рішенні, в якій просить суд виправити допущену описку в рішення та зазначити про стягнення з нього судового збору в сумі 551,20 грн не в дохід держави, а на користь ОСОБА_3

При цьому посилається на те, що позивач, яка не звільнена від сплати судового збору, сплатила такий судовий збір, а він, будучи обізнаним з положенням частини першої статті 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, добровільно відшкодував позивачу понесені нею судові витрати. Вважає, що суд допустив описку, стягнувши з нього судовий збір не на користь позивача, а в дохід держави.

Суд визнає, що заява відповідача ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частини пятої статті 119 ЦПК України при подачі позову до суду до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який містить дві вимоги, одна з яких майнового характеру про стягнення аліментів, а інша немайнового характеру - про розірвання шлюбу.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, ставка судового збору щодо вимог про стягнення аліментів на час звернення позивача до суду становила 551,20 грн (0,4 від 1378 грн).

Згідно вимог підпункту 3 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовом становило 551,20 грн.

Слід звернути увагу на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Таким чином, ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу і стягнення аліментів, зобовязана була сплатити судовий збір лише за позовними вимогами про розірвання шлюбу, що нею і було зроблено.

Згідно частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, як зазначалося вище, позивач звільнена від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення аліментів, а такі вимоги були задоволені повністю, судовий збір за цими вимогами у розмірі 551,20 грн і було стягнуто з відповідача в дохід держави.

Відповідно до частини першої статті 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Враховуючи встановлені обставини, а саме, відсутність описки у судовому рішенні, заява ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Суд також приймає до уваги ту обставину, що при ухваленні рішення від 03 січня 2017 року, судом не було вирішено питання про відшкодування позивачу понесених нею судових витрат, а в подальшому заяви про ухвалення додаткового рішення з цього приводу від позивача до суду не надходило. За таких обставин, відшкодування відповідачем позивачу понесених нею судових витрат по сплаті судового збору є виключно добровільним вчинком відповідача, оскільки судовим рішенням такого обовязку на нього покладено не було.

Керуючись ст.ст.4,5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.88,219 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення описки в судовому рішенні у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відмовити

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Куцоконь Ю.П.