РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/7533/17

пр. № 2/759/3840/17

14 листопада 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 в травні 2017 року заявила позов про визнання її дочки ОСОБА_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Позов мотивований тим, що відповідач в 2013 році виїхала на постійне місце проживання в Російську Федерацію, за формальних обставин знятись з реєстраційного обліку не може, наявність такої реєстрації створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні, розпорядженні власністю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, надала пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заяві.

ОСОБА_2 в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Заперечень до позову не надходило.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти такого порядку розгляду справи не заперечувала.

Судом встановлено таке.

Квартира АДРЕСА_1, відповідно до договору дарування від 25.06.2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тіщенко Н.М. за реєстровим №773, на праві приватної власності належить ОСОБА_1

Позивачем не заперечується і знаходить своє підтвердження матеріалами справи, що відповідач є її дочкою, а відповідно остання проживала в квартирі і зареєстрована за адресою квартири на правах члена сім'ї власника.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 виїхала на постійне місце проживання до РФ, де в 2013 році одружилась, у шлюбі в 2014 році народила дитину, а в 2015 році отримала вид на проживання в цій країні.

Отже, суд знаходить доведеним, що відповідач з 2013 року не проживає в квартирі відповідача.

Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України).

Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів її сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, а також перешкоджає розпорядженню цим майном.

В задоволенні заяви відповідача до органу реєстрації про зняття з реєстраційного обліку від 12.08.2016р. було відмовлено за формальних підстав.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, відсутності заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 втратила право користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1.

Отже, позов підлягає задоволенню.

Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий М.Ф. Сенько