Провадження № 2/592/3227/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13 листопада 2017 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міськрайонного управління в м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ФОП ОСОБА_2, треті особи: Сумська обласна державна адміністрація, ОСОБА_3 про скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 на підставі довіреності ОСОБА_4, звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з вказаною позовною заявою і просить суд зобовязати державного кадастрового реєстратора скасувати запис у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1485, площею 0,1 га, для індивідуального садівництва, яка знаходиться на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, зроблений на підставі технічної документації із землеустрою, виготовленою ФОП ОСОБА_2 у 2017 році.

Стаття 122 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання відкриття провадження у справі. Про відкриття провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

Суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з'ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст.15 ЦПК України).

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України), є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з розясненнями п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч.1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави, розірвання договору оренди, про визнання правочину з нерухомістю недійсним, та інші. Виключна підсудність встановлена для позовів про будь які права з приводу нерухомого майна.

Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при предявленні позову інших видів підсудності - загальної (ст.109 ЦПК України ), альтернативної (ст.110 ЦПК України), договірної (ст.112 ЦПК України) і підсудності, повязаних між собою вимог (ст.113 ЦПК України). Це означає, що предявлення позовів по справах, перерахованих у ст. 114 ЦПК України, в інші суди, крім зазначених в ній, не допускається.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено у випадках, коли вимоги пов'язуються з визнанням права на земельну ділянку, встановленням порядку користування земельною ділянкою чи усуненням перешкод у цьому, іншими вимогами з приводу земельної ділянки чи розташованої на ній нерухомості, зокрема про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, суди обов'язково застосовують правила про виключну підсудність (стаття 114 ЦПК України).

Отже, за наявності в позові вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, визначальним для визначення підсудності справи є положення ч. 1 ст. 114 (виключна підсудність) ЦПК України, за якими позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Місце знаходження нерухомого майна - це його адреса, зазначена у правовстановлюючих документах або інших документах, на підставі якого це майно виникло.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 через свого представника, звернувся з позовом, щодо земельної ділянки, яка знаходиться на території Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області для захисту свого права землекористування та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

Згідно з нормою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр.

За змістом норм ч. 2 ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 202 ЗК України передбачено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр»).

Виходячи з предмету спору, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для розгляду позову Ковпаківським районним судом м. Суми.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подачі до належного суду.

Виходячи з викладеного, відповідно до ч. 3 п. 4 ст. 121 ЦПК України, дана справа підлягає поверненню позивачу.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне повернути заяву, оскільки справа не підсудна Ковпаківському районному суду м. Суми, роз'яснивши заявникові право на звернення із заявою до Сумського районного суду Сумської області за місцем знаходження земельної ділянки.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Як передбачено у п. 2 ч. 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 109, 110, 114, 115, 121 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міськрайонного управління в м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ФОП ОСОБА_2, треті особи: Сумська обласна державна адміністрація, ОСОБА_3 про скасування запису у поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки - повернути позивачу для подання до Сумського районного суду Сумської області.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Литовченко