АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/131/17 Справа № 177/1360/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Примич Г.І. Доповідач - Городнича В.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 травня 2006 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №1/284-МК, згідно умов якого позивач надав Позичальнику кредит у розмірі 25000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 05 травня 2011 року. В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором, 05 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки №1/284-МК/1, за яким відповідач надав в іпотеку позивачу нерухоме майно - домоволодіння житловою площею - 75,9 м2, загальною площею - 309,5 м2, розташованого по АДРЕСА_1 У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором №1/284-МК від 05 травня 2006 року, утворилась заборгованість у розмірі 2765,08 доларів США, що еквівалентно 22092,99 грн., яка складається з: 1544,50 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 1220,58 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Тож, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння №49 по вулиці Комсомольська у селі Валове Криворізького району Дніпропетровської області, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаного нерухомого майна з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину договору купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь банку судові витрати по справі.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено, з чим банк не погодився та звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Після чого, оскаржуване рішення було предметом неодноразового перегляду як апеляційною інстанцією, так і касаційною.

Останнім рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року було скасовано та частково задоволено апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»: звернуто стягнення на предмет іпотеки - домоволодіння АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного нерухомого майна позивачем з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину договору купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, за ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому звичайній ціні на цей вид майна.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року було скасовано та направлено дану цивільну справу до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Детально вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року в межах доводів апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» і вимог, заявлених позивачем у суді першої інстанції, а також, врахувавши наявні в матеріалах справи правові позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року - залишенню без змін, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст. ст. 525, 256, 546, 549, 611 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. При порушенні боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлено, що 05 травня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 1/284-МК, відповідно до п.п. 1.1., 1.3., 3.1., 3.3. якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії з лімітом кредитування 25000,00 доларів США, в обмін на зобов'язання ОСОБА_3 повернути кредит, сплативши відсотки у розмірі 16,00% річних згідно Графіків погашення кредиту та відсотків, які оформляються у вигляді Додатків до цього Договору і є його невід'ємною частиною, комісію та винагороду, штраф і пеню в обумовлені даним Договором терміни, з терміном повного погашення кредитної лінії по 05 травня 2011 року включно.

Згідно до ст. 575 ЦК України, до окремого виду застави закон відносить іпотеку тобто заставу нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором 05 травня 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений Договір іпотеки №1/284-МК/1, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області - Убієнних Л.М. 05 травня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за №16, відповідно до п. 6 якого Іпотекодавець - ОСОБА_2 надав в іпотеку Іпотекодаржателю - позивачу по справі, нерухоме майно - домоволодіння, яке складається: шл. блок. житлового будинку А-2, житловою площею - 75,9 кв.м., загальною площею - 309,5 кв.м., колодязя - І, паркану - №1, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором №1/284-МК від 05 травня 2006 року щодо надання ОСОБА_3 кредиту у сумі 25000,00 доларів США виконав у повному обсязі, в той час, як Позичальник в порушення умов вищевказаного кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконала, у зв'язку з чим, станом на 17 квітня 2013 року утворилася кредитна заборгованість у загальному розмірі 2765,08 доларів США, що еквівалентно 22092,99 грн., яка складається з: 1544,50 доларів США - заборгованість по відсоткам та 1220,58 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 вказаного Закону.

Однак, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався положеннями цивільного законодавства, враховував встановлені договорами кредиту та іпотеки умови їх виконання та виходив із заявлених відповідачем вимог про застосування строку позовної давності, прийшовши до висновку, що до вимог за основним зобов'язанням сплинув 5-річний строк позовної даності, а отже, в силу ст. 266 ЦК України, строк позовної давності сплинув і до додаткових вимог, якими в даному випадку є позовна вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення не предмет іпотеки - домоволодіння АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на незаконне і необґрунтоване застосування судом строку позовної давності, звертаючи увагу на те, що під час ухвалення оскаржуваного рішення суд не врахував часткове погашення ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, здійснене Позичальником 29 вересня 2008 року та 03 грудня 2008 року, що по суті є фактом перериванням строку позовної давності у відповідності до ст. 264 ЦК України, а виходячи із встановленого Договором №1/284-МК від 05 травня 2006 року 5-ти річний строк, вимоги про звернення стягнення було пред'явлено банком в межах строку позовної давності.

Однак, колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта, оскільки обґрунтування щодо здійснення 29 вересня 2008 року та 03 грудня 2008 року Позичальником погашення заборгованості у розмірі 48,64 грн. не є підставою для застосування положень ст. 264 ЦК України, згідно якої перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, так як ПАТ КБ «ПриватБанк», окрім розрахунку заборгованості складеного власноруч, не було надано будь-яких квитанції, підтверджуючих факт такої проплати саме боржником - ОСОБА_3

До вказаних висновків прийшов і суд касаційної інстанції в своїй ухвалі від 06 квітня 2016 року провадження №6-115 св 16 у цивільній справі №177/1360/13-ц.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Також, умовами Кредитного договору №1/284-МК від 05 травня 2006 та графіком погашення кредиту та відсотків встановлені самостійні зобов'язання по поверненню кредиту та окремо по поверненню відсотків, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами щомісячно (дата варіюється між «25» та «28» числом кожного місяця), та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку (п.п. 3.2., 4.1. Кредитного договору).

Таким чином, оскільки умовами Кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені самостійні зобов'язання по поверненню кредиту та окремо по поверненню відсотків, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами щомісячно та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Отже, за Графіком погашення відсотків наступний платіж після 24 жовтня 2007 року, що є датою останнього її платежу за відсотками, ОСОБА_3 повинна була здійснити не пізніше 25 жовтня 2007 року, однак цього нею зроблено не було, в силу чого, починаючи з 26 жовтня 2007 року у ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право на захист свого інтересу.

З позовом до суду позивач звернувся лише 23 травня 2013 року - поза межами 5-річного строку, обумовленого п. 4.7. Кредитного договору №1/284-МК від 05 травня 2006 року.

Відповідно до ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

О.В. Свистунова