Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Лозко Ю.П.
Провадження № 22ц/782/563/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Лозко Ю.П.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря Єгорової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 червня 2017 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору б/н від 10 грудня 2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 29000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач ОСОБА_2 своїх зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконав, а саме - не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тому позивач, посилаючись на ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 60411,09 грн., яка складається:

- 11000,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 44096,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2200,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

- а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 2864,81 штраф (процентна складова).

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 червня 2017 року в позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 10.12.2008р.в загальному розмірі 55096,28 грн., що складається з: 11000 грн. заборгованість за кредитом; 44096,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; та суму сплаченого судового збору по справі в розмірі 1256,73 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити, застосувавши строк позовної давності.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», дійшов висновку, що стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором від 10.12.2008 року, у сумі 55096,00 грн. яка станом на 14.06.2016 р. складається із заборгованості за кредитом у розмірі 11000,00 грн. та заборгованості по процентам в розмірі 44096,28 грн.

Предметом оскарження по справі є сума нарахованих позивачем та стягнутих судом відсотків за користування кредитом у розмірі, що не відповідає умовам договору від 10.12.2008 р.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому не є предметом апеляційного розгляду.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За доводами апеляційної скарги, апелянт посилається, що поза увагою суду залишено те, що сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 44096,00 грн. не відповідає умовам договору від 10.12.2008 року, за якими сплата відсотків за користування кредитом визначена у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, тому сума відсотків повинна бути меншою, ніж встановлено судом. Крім того, відповідач не мав можливості скористатись правом визначеним частиною 3 статті 267 ЦК України.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позов обґрунтований неналежним виконанням боржником своїх зобовязань за кредитним договором від 10.12.2008 року укладеним між сторонами у справі відповідно до умов якого відповідач отримав 29000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки, що відповідачем не заперечується.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 3-12) за договором №б/н від 10.12.2008 р. станом на 14.06.2016 р. - заборгованість за процентами складає 44096,28 грн.

Як зазначено вище, відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% - 30% на рік, і ця ставка згідно розрахунку заборгованості нараховувалася до 01.09.2014 р.

З 01.09.2014 року Банком ставку збільшено з 30,00 до 34,80 та з 01.04.2015 р. до 28.02.2017 року збільшено до 43,20.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України ( в редакції, чинній на час виникнення між сторонами договірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до пункту 3 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 року №1155 (далі Правила), рекомендоване поштове відправлення це поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограмма, дрібний пакет, мішок «М»), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачою відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

Згідно з пунктом 114 Правил адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату (одержувачу),а в разі його відсутності повнолітнім членам сімї за умови предявлення ними документа, що посвідчує особу.

У разі підвищення банком процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вказане, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17.

Матеріали справи не містять доказів щодо направлення Банком та одержання відповідачем повідомлення про збільшення відсоткової ставки.

Отже, належним чином відповідач не був повідомлений про зміну розміру процентної ставки за користування кредитом.

На вказані обставини та норми права, суд першої інстанції уваги не звернув.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що сума відсотків за період з 01.09.2014 року по 14.06.2016 року, виходячи із процентної ставки 30% річних становить 5976,67 грн. виходячи з наступного розрахунку: 11000,00 (заборгованість за кредитом) х 30% річних : 360 ( календарних днів на рік за договором) х 652 ( календарних днів прострочення).

Заборгованість за процентами станом на 14.06.2016 року складає 9210,70 грн. виходячи із наступного розрахунку: 3234,03 грн. (заборгованість за процентами, яка виникла станом на 31.08.2014 р. згідно розрахунку наданого позивачем) + 5976,67 грн. (заборгованість за процентами за період з 01.09.2014 р. по 14.06.2016 р.)

За вказаних обставин, з відповідача на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за процентами у сумі 9210,70 грн.

Довід апеляційної скарги про те, що відповідач не мав можливості скористатись правом визначеним частиною 3 статті 267 ЦК України щодо заявлених позивачем вимог, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач особисто приймав участь у розгляді даної цивільної справи, надавав суду свої заперечення стосовно позову, тому мав можливість реалізувати у відповідності до вказаних вимог своє право і звернутися до суду із заявою про застосування строку позовної давності до винесення судом оскаржуваного рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду змінити, зменшивши суму стягнутої заборгованості.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 507,19 грн.

Керуючись ст. ст. 309, 313-314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 15 червня 2017 року змінити, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по процентам за користування кредитом з 44 096,28 грн до 9210,70 грн., загальний розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 10.12.2008 року з 55096,28 грн до 20210,70 грн. та суму судового збору з 1256,73 грн до 461,08 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 507,19 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак його може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді: