Справа № 496/3317/17
Провадження № 2/496/1813/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Яськівська територіальна громада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять встановити факт їх постійного проживання з січня 2012 року по день смерті батька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 року за місцем проживання спадкодавця в АДРЕСА_1, а також визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер їх батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина. За життя спадкодавець склав на їх ім'я заповіт, посвідчений секретарем Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області.Після смерті батька вони, як спадкоємці за заповітом, звернулись до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення права на спадщину, але листом № 3038/02-14 від 09 серпня 2017 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як ними пропущений встановлений законом строк на прийняття спадщини та не надано доказів про їх постійне проживання разом зі спадкодавцем. Позивачі посилаються на те, що вони пропустили встановлений законом строк, оскільки у кінці 2011 році батько тяжко захворів, у зв'язку з чим вони змушені були проживати разом з ним, доглядати та лікувати його, вести господарство. Після смерті батька тяжко захворіла позивачка та з квітня 2014 року проходила стаціонарне лікування в Одеському онкологічному центрі у торакальному відділенні, а потім знаходилась на амбулаторному лікуванні, у зв'язку з чим заяву про прийняття спадщини не подавала. Її брат весь час допомагав їй з лікуванням, на яке потрібні були великі кошти, а тому теж з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

Позивачка ОСОБА_1, яка одночасно є представником позивача ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути без її участі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без її участі.

Представник третьої особи - Яськівської територіальної громади в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просить справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4-а).

Після його смерті відкрилась спадщина.

З заповіту посвідченого секретарем Троїцької сільської ради Біляївського району Одеської області 09 квітня 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за № 13 вбачається, що ОСОБА_4 заповідав усе своє майно, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому вони відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України є спадкоємцями за заповітом (а.с.5).

Позивачі звернулись до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу оформлення права на спадщину, але листом № 3038/02-14 від 09 серпня 2017 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутись до суду, так як ними пропущений встановлений законом строк на прийняття спадщини та не надано доказів про їх постійне проживання разом зі спадкодавцем (а.с.6).

Відповідно до акту, складеного 15 серпня 2017 року депутатом Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області Мойсеєвим О.І. в присутності сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2012 року постійно проживали з батьком ОСОБА_4 до дня його смерті, доглядали за ним, так як ОСОБА_2 хворів і потребував догляду, лікували його, забезпечували матеріально, вели спільне господарство, після смерті батька займались його похованням (а.с.22).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Ч. 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Судом встановлено, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з січня 2012 року постійно проживали разом з батьком ОСОБА_4 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року в будинку АДРЕСА_1, вели спільне господарство, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доглядали за батьком, забезпечували його всім необхідним (продуктами харчування, ліками, тощо), вели спільне господарство, а після його смерті хоронили його, а тому суд вважає можливим встановити факт постійного проживання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини є тяжка хвороба позивачки, про що свідчить відповідна медична документація, а тому суд вважає можливим також задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в цій частині і визначити їм додатковий строк на прийняття спадщини в два місяці.

Керуючись ст. ст. 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Яськівська територіальна громада про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з січня 2012 року по день смерті батька ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини - два місяці, що відкрилась після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Строк відраховувати з дня набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: Л.О. Пендюра