У Х В А Л А

Іменем України

"20" березня 2017 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Масендич В.В. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя. В порядку забезпечення позову подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, заборонивши проводити із ним будь-які обліково-реєстраційні операції та цивільно-правові угоди. Заяву мотивує тим, що підставою поділу майна стало розірвання шлюбу між нею та відповідачем. На даний час позивачу стало відомо, що відповідач вживає заходи щодо продажу обєкту спору автомобіля НОМЕР_1.

Вивчивши подані матеріали позову, матеріали заяви про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст.122, 151 ЦПК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку ч.4 ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вважаю, що мотиви заяви не дають підстави суду вирішити таке питання, оскільки позивача не наведено достатніх доказів, які можуть свідчити про наміри відповідача відчужити автомобіль НОМЕР_1, або вчинити інші дії відносно нього, відсутнє достатнє обґрунтування необхідності накладення арешту на вказаний автомобіль. Крім цього немає жодних доказів того, що автомобіль НОМЕР_1 дійсно на даний час належить ОСОБА_2. А відтак, накладення арешту на автомобіль НОМЕР_1 може спричинити шкоду інтересам відповідача, що з огляду на обставини справи є необґрунтованим, недоцільним та може порушити його права.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що у задоволені заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, п.п.1, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

у х в а л и в:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Масендич В.В.