Справа № 495/109/17
№ провадження 2/495/257/2017
УХВАЛА

про відвід судді

"23" березня 2017 р. Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово судді Прийомової О. Ю.

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на непрацездатну матір, стягнення аліментів за минулий час та стягнення заборгованості за утримання спільного майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває вищевказана цивільна справа.

09.03.2017 року до початку з'ясування обставин справи, від відповідачки по справі ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Прийомової О.Ю. від розгляду справи, вказуючи, що ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 18.05.2016 року, суддею Прийомовою О.Ю., був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1

Згідно ухвали від 19.01.2017 року суддя Прийомова О.Ю. знову накладає арешт на цю квартиру тільки на ? частину.

Ні першу, ні другу копії ухвали їй не направили, що не дало їй можливості своєчасно оскаржити ці ухвали, ці дії здійснені навмисно, ніякими доказами позов не підтверджений, арешт накладений без законних підстав.

Суддя не вникає з чого складається сума позову 119056 грн, вважає, що ніякої заборгованості не має, то як можливо було накладати арешт у такому випадку, тому у неї є сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, що є підставою на її думку для відводу судді.

У випадку відмови в задоволені її заяви про відвід судді, вона буде звертатися до Вищої ради Правосуддя.

Відповідачка свою заяву про відвід судді підтримала.

Представник позивача з заявою про відвід судді не погодився, вважає її необгрунтованою.

Вислухавши думку сторін по справі, судом встановлено, що обставини на які посилається представник є вигаданими не відповідаючими дійсності, вони не є підставою для відводу судді.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно з ч.1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; 2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; 4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; 5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Однак, посилання ОСОБА_1 не підпадають під дію статті 20 ЦПК України, та не відносяться до жодної з підстав встановлених переліком.

Позовні заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 надійшла до суду 11.01.2017 року, ціна позову за вказаними вимогами склала 119056 грн.

13 січня 2017 року по вказаній справі було відкрито провадження та справа була призначена до судового розгляду на 24 лютого 2017 року о 14 годині 30 хвилин.

18 січня 2017 року від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується шляхом арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб. Види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Що судом було і зроблено та 19 січня 2017 року було винесено ухвалу про забезпечення позову, відповідно до якої заява позивача була задоволена частково.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на упередженість судді Прийомової О.Ю. повністю безпідставні та надумані, мотивовані особистим не сприйняттям факту звернення ОСОБА_2 до суду. Дії відповідача свідчать тільки про не об'єктивне ставлення особисто до судді Прийомової О.Ю. З цих підстав суд вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Однак, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, а саме справедливість, добросовісність, та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України), суд вважає за неможливе продовжувати розгляд цієї справи в умовах, коли сторони не довіряють суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Отже враховуючи ту обставину, що відповідач у справі надав заяву про відвід головуючого судді, що свідчить про явну недовіру ОСОБА_1 судді, а також враховуючи, що кожен громадянин має право на розгляд його справи незалежним, об'єктивним, неупередженим судом, а у разі якщо у однієї із сторін з'явився сумнів в об'єктивності судді, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.20 ЦПК України, що виключають участь судді в судовому розгляді цивільної справи, суддя зобов'язаний застосувати імперативну норму процесуального законодавства та заявити собі самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20-24 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на непрацездатну матір, стягнення аліментів за минулий час та стягнення заборгованості за утримання спільного майна - відмовити.

Заявити самовідвід судді Прийомової О.Ю. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на непрацездатну матір, стягнення аліментів за минулий час та стягнення заборгованості за утримання спільного майна.

Передати цивільну справу № 495/109/17 до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для повторного розподілу між суддями в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя