Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1550/17
Провадження № 2/553/826/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.11.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Зозулі М.М., Остапченко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3, треті особи - виконавчий комітет Полтавської міської ради, Служба у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання, в якому вказує, що на підставі ордеру НОМЕР_1 від 06.02.2001 року він вселився до квартири за адресою: АДРЕСА_1, разом з дружиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_15 року у них народився син ОСОБА_5, а 04.05.2005 року вони з дружиною припинили шлюбні відносини і 16.08.2005 року шлюб між ними був розірваний згідно рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 10.06.2005 року, яким визначено місце проживання малолітнього сина разом з матір'ю ОСОБА_6

23.06.2007 року він одружився з ОСОБА_7, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на "ОСОБА_1" та з того часу постійно проживає в спірній квартирі разом зі своєї донькою ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, 20.01.2008 року у них народилася спільна донька ОСОБА_9

Відповідач ОСОБА_2 одружилась змінивши прізвище, ІНФОРМАЦІЯ_16 року народила доньку ОСОБА_3, місце проживання якої без згоди позивача зареєстровано в квартирі, де він проживає.

Вказує, що з п'яти осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_6, фактично проживають дві - позивач та його малолітня донька ОСОБА_9, інших же членів своєї сім'ї він позбавлений можливості зареєструвати за своїм місцем проживання через невідповідність площі помешкання кількості зареєстрованих осіб.

Просить позбавити права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, та зняти цих осіб з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, надавши відповідну письмову уточнену позовну заяву до ОСОБА_2, в якій просить суд постановити рішення, яким визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, а також зняти цих осіб з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

Ухвалами суду від 26.07.2017 року та від 20.09.2017 року до участі в справі в якості третіх осіб залучено виконавчий комітет Полтавської міської ради, Службу у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради, Комунальне підприємство "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради.

Ухвалою суду від 19.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання малолітнього сина ОСОБА_5 залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_10 в позовні вимоги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність позовних вимог, оскільки спірну квартиру позивач отримав під час шлюбу з нею на сім'ю у складі дружини ОСОБА_6, в цій квартирі її батьком здійснювались ремонтні роботи, після розірвання шлюбу вона не користується цим житловим приміщенням, оскільки позивач чинить перешкоди в цьому.

Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради в судовому засіданні з приводу вирішення позову поклалась на розсуд суду.

Представники третіх осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради в судове засідання не з'явились, надавши заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали, про що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданого 16.08.2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, зроблений актовий запис № 189.

На підставі ордеру № 906 від 06 лютого 2001 року, виданого згідно рішення виконкому Полтавської міської ради № 209 від 26 липня 2000 року, позивачу надано на період роботи службове жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1, розміром 15,8 кв.м, яка має одну житлову кімнату, що належить Полтавському регіональному представництву Південної залізниці. Разом з позивачем до квартири вселилася його дружина ОСОБА_6

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1, де зареєстровані.

Згідно з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.06.2005 року, яким розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, визначено місце проживання їх малолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з матір'ю - ОСОБА_6.

В подальшому ОСОБА_6 зареєструвала шлюб та взяла прізвище чоловіка "ОСОБА_18".

ІНФОРМАЦІЯ_16 року відповідач ОСОБА_2 в іншому шлюбу народила доньку ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

У 2005 році відповідач ОСОБА_2 залишила квартиру АДРЕСА_3, виїхавши з неї разом з малолітнім сином ОСОБА_5, що об'єктивно підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та не оспорювалось відповідачем ОСОБА_2

Як пояснив в судовому засіданні позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 з 2005 року в спірній квартирі не проживає, нею не користується, її особистих речей, як і речей дитини, в квартирі немає.

Пояснення позивача підтвердила допитана судом в якості свідка дружина ОСОБА_16, яка пояснила, що постійно проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з початку 2006 року, при вселенні до житла особистих речей ОСОБА_2 та їх з позивачем спільного сина не було, з 2006 року до часу звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом відповідач жодного разу в квартирі не з'являлась, прав на користування житлом не пред'являла, жодного разу не бували в квартирі також і її діти.

Вищевказані твердження відповідач шляхом подання належних та допустимих доказів не спростувала.

Доводи відповідача ОСОБА_2 про те, що в спірній квартирі залишились її особисті речі, які позивач ОСОБА_1 не повертає, і про те, що він чинить перешкоди у користуванні квартирою, позивач категорично заперечував. Ці пояснення відповідача оцінюються судом як надумані і такі, що не відповідають дійсності, оскільки жодними об'єктивними доказами не підтверджуються. Відповідачем не доведено той факт, що в період з 2005 року, коли вона добровільно у зв'язку з припиненням шлюбних відносин з ОСОБА_1 залишила спірну квартиру, виїхавши з неї разом з дитиною, вживала заходів до вселення, повернення належних їй речей, вчиняла будь-які дії, що свідчать про намір користуватись нею, в тому числі здійснювала оплату витрат з утримання цього житла, брала участь в його ремонті тощо. Натомість ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила, що до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням в період з 2005 року до цього часу не зверталась, даних про звернення з цих питань до правоохоронних органів в період до надходження до суду даного позову, суду не надала.

Згідно довідки Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційної організації № 2" Полтавської міської ради № 1098 від 25.01.2013 року в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 06.11.2017 року, складеного комісією служби у справах дітей виконкому Подільської районної у м. Полтаві ради, в квартирі за адресою: АДРЕСА_5, загальною площею 32 кв.м, яка розміщена на 1 поверсі 2-поверхового житлового будинку та складається з 1 житлової кімнати, коридора, кухні та санвузла, проживають та зареєстровані -ОСОБА_1, його донька ОСОБА_9, 2008 року народження, проживають, але не зареєстровані - дружина ОСОБА_16, 1981 року народження, її донька ОСОБА_17, 2000 року народження, зареєстровані, але не проживають - ОСОБА_2, 1981 року народження, її доньки ОСОБА_3, 2011 року народження, син ОСОБА_5, 2003 року народження.

Відповідно до положень ст. ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, в разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування житлом.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Разом з тим, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази та встановлені правовідносини сторін і обставини справи, суд приходить до переконливого висновку про доведеність того факту, що відповідач ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_5, не проживає з 2005 року, з того часу вказаним житлом не користується. Оскільки жодних доказів того, що позивач чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням не здобуто, суд вважає доведеним той факт, що зі спірної квартири відповідач виїхала разом з малолітнім сином добровільно, не проживає в ній більше 6 місяців без поважних причин.

Малолітня донька відповідачки ОСОБА_2 від нового шлюбу - ОСОБА_3, 2011 року народження, в спірній квартирі ніколи не проживала та не перебувала, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6, лише у зв'язку з реєстрацією тут матері ОСОБА_2

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В ч. 4 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Встановлені судом обставини дають свідчать про те, що батьки малолітньої ОСОБА_3, 2011 року народження, проживають не в спірній квартирі, а за іншою адресою. Відповідно, місцем її проживання не може бути квартира за адресою: АДРЕСА_5, а лише житло.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 зареєстрована в АДРЕСА_1, за цією адресою не проживає більше 12 років без поважних причин, що створює перешкоди в користуванні квартирою її користувачем - позивачем по справі ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на вищезазначене, оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5, такими, що підлягають задоволенню, визнає і позовні вимоги про визнання такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням також і її малолітньої доньки ОСОБА_3, 2011 року, народження, яка в спірній квартирі жодного дня не проживала і зареєстрована лише у зв'язку з реєстрацією за цією адресою матері, та місцем проживання якої згідно чинного законодавства може бути визнане місце проживання її батьків, з якими вона фактично проживає, і жоден з яких в спірній квартирі не мешкає.

В ст. ст. 7, 8 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов'язана подати її протягом семи днів після прибуття в місце перебування. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Разом з тим, судом достовірно встановлено, що приводом для звернення позивача ОСОБА_5 до суду з позовом про зняття ОСОБА_4, ОСОБА_3 з реєстрації в квартирі АДРЕСА_4 стала наявність реєстрації відповідачів в квартирі, де він проживає, й невиконання відповідачем ОСОБА_2 вищенаведених вимог чинного законодавства щодо зняття з реєстраційного обліку шляхом подання відповідної особистої заяви до відповідного органу міграційної служби, і реєстрації за місцем свого дійсного проживання.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги той факт, що підставою для зняття особи з реєстрації за певною адресою може стати, зокрема, рішення суду про визнання цієї особи такою, що втратила право корстування житловим приміщенням, й суд дійшов висновку про обгрунтованість і необхідність задоволення відповідних позовних вимог ОСОБА_5 про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 що можливо зробити шляхом подання судового рішення до органу реєстрації місця проживання фізичних осіб, а також зважаючи на недоведеність існування спору з питання зняття відповідачів з реєстрації, суд приходить до висновку про безпідставність його позовних вимог в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 130, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_5.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна