АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6640/17 Справа № 199/2141/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Дніпро

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом ПАТ «Українська залізниця» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсацію заподіяної моральної шкоди /а.с.1-4/.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ ПАТ «Українська залізниця» від 16.03.2017 року № 37 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та звільнення. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця». Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 45 093, 27 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000, 0 грн. Стягнуто з ПАТ «Українська залізниця» на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення допущено до негайного виконання /а.с.55-56/.

З таким рішенням не погодився відповідач ПАТ «Українська залізниця», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права /а.с. 58-62/.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Українська залізниця».

Наказом ПАТ «Українська залізниця» № 1191/ос від 10 червня 2016 року призначений на посаду начальника відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» Управління економічної безпеки Департаменту безпеки /а.с.5/.

Наказом ПАТ «Українська залізниця» №25 від 28 лютого 2017 року ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне виконання посадових обовязків, яке полягає у незабезпеченні дотримання вимог Положення про відділ економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», начальнику відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Наказом ПАТ «Українська залізниця» №37 від 16 березня 2017 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця» Департаменту безпеки публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно з п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання своїх обовязків.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 суд виходив з того, що ПАТ «Українська залізниця» не мало підстав для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення за п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 212 ЦПК оцінка доказів є виключним правом суду та їх переоцінка є неприпустимою.

Вирішуючи питання щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Вказані вище спірні відносини регулюються Кодексом законів про працю України.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Чи передував безпосередньо звільненню дисциплінарний проступок, за який не застосовувалися інші заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, та чи можна вважати його вчинення систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Отже, необхідна наявність застосованого й не втратившого юридичної сили за давністю або не знятого заходу дисциплінарного чи громадського стягнення, а не фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.

У справах про поновлення на роботі обов'язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця.

Зі змісту наказу ПАТ «Українська залізниця» №37 від 16 березня 2017 року вбачається, що позивача було звільнено з роботи не за вчинення конкретного дисциплінарного проступку. Згідно пояснень відповідача, наданих в суді першої інстанції, систематичність невиконання посадових обовязків позивачем, який обіймав посаду начальника відділу економічної та інформаційної безпеки ПАТ «Укрзалізниця» полягає в порушенні забезпечення цілодобового невідкладного інформування керівництва Департаменту безпеки про проведення у регіональних філіях ПАТ «Укрзалізниця» слідчих дій за ухвалами та постановами суду, а також несвоєчасне інформування Директора з безпеки та керівництва Департаменту безпеки про проведення 24.02.2017 року групою співробітників правоохоронних органів в адмінбудівлі регіональної філії «Придніпровська залізниця» обшуку, який проводився на підставі судового рішення.

Проте, така позиція не знайшла свого підтвердження ані в суді першої ані в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Під час його проведення слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата.

Суд першої інстанції провів розрахунок заробітної плати за вимушений прогул який підлягає виплаті позивачу.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Пунктом 9 постанови Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної( немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Оскільки позивачу були спричинені моральні страждання через звільнення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За викладених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача з роботи здійснено відповідачем з порушенням трудових прав працівника, виходячи з чого останній був поновлений на роботі на посаді начальника відділу економічної та інформаційної безпеки регіональної філії «Придніпровська залізниця Департаменту безпеки ПАТ «Укрзалізниця» зі стягненням з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_3