23 жовтня 2017 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Осіпенко Л.М.,
при секретарі Тиріній В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа ОСОБА_3,
Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в обґрунтування якого вказала, що 28 травня 2016 року у м. Буча Київської області померла її мати ОСОБА_4, яка на момент смерті проживала разом з позивачем та донькою позивача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки квартири № 53 в буд. 32, кв. Шевченко, м. Луганськ, яка належала померлій ОСОБА_4 на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації житлового фонду ОСОБА_2 міської ради народних депутатів 23.06.1993 року. Право власності на квартиру зареєстровано Відділом приватизації житлового фонду ОСОБА_2 міської ради народних депутатів і записано в реєстрову книгу за № І/1778. В межах строку, визначеного ст. 1270 ЦК України позивач звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом могла бути донька померлої, сестра позивача ОСОБА_5. Однак, в установлений ст. 1270 ЦК України строк заяву про прийняття спадщини вона не подавала, тому відповідно до ст. 1272 ЦК України вважається такою, що не прийняла спадщину. Однак, державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_6 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 53 в буд. № 32 кв. Шевченко, м. Луганськ з наступних підстав: в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, згідно Інформаційної довідки № 85433240 від 20.04.2017 р., відомості щодо даної квартири відсутні; в свідоцтві про право власності на житло, що видане 23.06.1993 р. обєкт нерухомого майна зазначено: «…квартира, яка знаходиться за адресою м. Луганськ, кв. Шевченко 32/53», а право власності зареєстровано на квартиру № 53 в буд. № 32 по кв. Шевченко в м. Луганськ. Оскільки реєстрація права власності на квартиру була здійснена ще до введення в дію в 2002 році Реєстру права власності на нерухоме майно та в 2004 році Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про дану квартиру відсутня в зазначених реєстрах. Звернутися до Відділу приватизації житлового фонду Луганської області ради народних депутатів та БТІ в м. Луганськ для отримання інформації та документів, підтверджуючих адресу квартири та реєстрацію права власності на неї вона не має можливості у звязку з тим, що на території м. Луганська органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться в м. Луганськ, кв. ШевченкоАДРЕСА_2 після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 травня 2016 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 64).
Представник відповідача ОСОБА_2 міської радив судове засідання не зявився, про день, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр», заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. (а.с. 77).
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. (а.с. 60).
Суд, зі згоди позивача та відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що 28 травня 2016 року у м. Буча Київської області померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 193 від 31.05.2016 року (а.с. 9).
Із копії свідоцтва про народження серії І-ЯР № 051160 від 12.02.1957 р. та копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ДП № 402308 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4 (а.с. 7-8).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки квартири № 53 в буд. 32, кв. Шевченко, м. Луганськ, яка належала померлій ОСОБА_4 на праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації житлового фонду ОСОБА_2 міської ради народних депутатів 23.06.1993 року. Право власності на квартиру зареєстровано Відділом приватизації житлового фонду ОСОБА_2 міської ради народних депутатів і записано в реєстрову книгу за № І/1778. (а.с. 10).
Позивачі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 разом з померлим ОСОБА_10 були зареєстровані та постійно проживали у м. Луганську за адресою: м. Луганськ, кв. 50-лєтія Оборони Луганска, 7/2,що підтверджується довідкою № 3159 від 27.05.2014 р., виданою МКП «Центрожилком» (а.с. 29).
Як зазначила позивач у своєму позові, у межах строку, визначеного ст. 1270 ЦК України вона звернулася до Бучанської міської державної нотаріальної контори Київської області для прийняття спадщини.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), 11.11.2016 р. у Бучанській міській державній нотаріальні конторі було заведено спадкову справу № 59791943 після смерті ОСОБА_4, яка померла 28.05.2016 р. (а.с. 74-76).
Як вбачається з постанови про відмову вчинення нотаріальних дій від 20.04.2017 р., позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 28.05.2016 р. на /3 частки квартири № 53 в буд. 32, кв. Шевченко, м. Луганськ, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, згідно Інформаційної довідки № 85433240 від 20.04.2017 р., відомості щодо даної квартири відсутні; в свідоцтві про право власності на житло, що видане 23.06.1993 р. обєкт нерухомого майна зазначено: «…квартира, яка знаходиться за адресою м. Луганськ, кв. Шевченко 32/53», а право власності зареєстровано на квартиру № 53 в буд. № 32 по кв. Шевченко в м. Луганськ. (а.с. 13).
Згідно свідоцтва про право власності на житло, технічний паспорт є складовою частиною зазначеного свідоцтва. В технічному паспорті на квартиру зазначена адреса квартири м. Луганськ, кв. ШевченкоАДРЕСА_2. (а.с. 11-12).
Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 85433240 від 20.04.2017 р. квартира № 53 в буд. № 32 по кв. Шевченко в м. Луганськ не знаходиться в обтяженні, а також відсутні відомості в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації права власності (а.с. 44).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що оскільки спадкодавець ОСОБА_4 за життя не забезпечила державну реєстрацію свого права власності на квартиру № 53 в буд. № 32 по кв. Шевченко в м. Луганськ, то позивач позбавлена іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання їх права власності в судовому порядку.
Згідно п.9, ч.І, ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60, 213-215 ЦПК України, ст.ст.15, 392, 328, 1216, 1268, 1296 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, третя особа ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 28 травня 2016 року у м. Буча Київської області, право власності на 1/3 частку квартири, що знаходиться в м. Луганськ, кв. ШевченкоАДРЕСА_2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.М.Осіпенко