Справа № 136/1342/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Липовецької райдержадміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Староприлуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, про стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримання виплати допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

В період з 07.09.2015 року по 31.08.2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач) працював вчителем інформатики в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів. При звільненні позивачу була нарахована допомога на оздоровлення в сумі 1 200 грн., яку не було виплачено через відсутність коштів. Вказане стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з Відділу освіти Липовецької райдержадміністрації на його користь невиплачену допомогу на оздоровлення в сумі 1 200 грн., а також середній заробіток за час затримки проведення розрахунку в сумі 25 000 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір заявлених вимог, у зв'язку з чим просив суд стягнути з Відділу освіти Липовецької райдержадміністрації на його користь невиплачену допомогу на оздоровлення в сумі 2 050 грн., в іншій частині залишив без змін.

В судовому засіданні позивач просив суд позов задовольнити.

Представник Відділу освіти Липовецької райдержадміністрації вказала на безпідставність заявлених вимог, оскільки виплата допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам у 2016 році здійснювалась згідно ст. 57 Закону України "Про освіту", а також пункту 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", тобто виходячи з наявного фінансування. До грудня 2016 року в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів фінансування на виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівниками було відсутнє, у зв'язку з чим її і не було призначено позивачу, що відповідає положенням законодавства, яке регламентує спірні правовідносини.

Представник Староприлуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів пояснила суду, що до грудня 2016 року в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів фінансування на виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівниками було відсутнє, тому її і не було призначено позивачу.

Свідок ОСОБА_3 показала суду, що обіймає посаду головного економіста Відділу освіти Липовецької РДА, у зв'язку з чим займається розподілом бюджетних коштів між школами Липовецького району Вінницької області. До грудня 2016 року в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів фінансування на виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівниками було відсутнє.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши істотні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, оцінивши докази, що мають значення для справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В період з 07.09.2015 року по 31.08.2016 року ОСОБА_1 працював в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів вчителем інформатики на період відсутності основного працівника, з якої був звільнений згідно статті 36 ч.1 п.1 КЗпП, тобто за згодою сторін, що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с. 2).

Позивач стверджує, що при його звільненні Відділ освіти Липовецької райдержадміністрації нарахував допомогу на оздоровлення, однак не виплатив її мотивувавши відсутністю коштів.

З листа Відділу освіти Липовецької РДА від 18.07.2017 року (а.с. 4) суд встановив, що ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті допомоги на оздоровлення, оскільки він не перебував в трудових відносинах з Відділом освіти Липовецької РДА.

Вищевказане стало приводом для звернення позивача до суду з вимогою стягнути з відповідача допомогу на оздоровлення в сумі 2 050 грн., а також середній заробіток за час затримки виплати допомоги по день прийняття судом рішення в сумі 25 000 грн.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про освіту" держава забезпечує педагогічним та науково-педагогічним працівникам виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Виплата допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним та науково-педагогічним працівникам провадиться за основною посадою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 р. № 78 "Про реалізацію окремих положень частини першої статті 57 Закону України "Про освіту", частини першої статті 25 Закону України "Про загальну середню освіту", частини другої статті 18 і частини першої статті 22 Закону України "Про позашкільну освіту" у розмірі посадового окладу (ставки заробітної плати) незалежно від тижневого (річного) навантаження чи обсягу виконуваної роботи. Допомога при наданні щорічної відпустки надається і тим педагогічним та науково-педагогічним працівникам, які працюють на умовах строкового трудового договору за умови звільнення їх з роботи після закінчення відпустки.

Згідно пункту 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", норми і положення статті 57 Закону України "Про освіту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів.

Метою і особливістю закону про Державний бюджет України є забезпечення належних умов для реалізації положень інших законів України, які передбачають фінансові зобов'язання держави перед громадянами, спрямовані на їх соціальний захист, у тому числі й надання пільг, компенсацій і гарантій (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року N 6-рп/2007 (v0a6p710-07) у справі про соціальні гарантії громадян).

Бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і територіальними громадами; держава прагне до збалансованості бюджету України (частини перша, третя статті 95 Основного Закону України).

У Рішенні від 16 березня 2004 року N 6-рп/2004 у справі про друковані періодичні видання Конституційний Суд України наголосив, що прагнення держави до збалансованості та наповнення бюджету України реалізується через визначення джерел надходження до державного бюджету і потреб на видатки.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298 "Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" та підпункту 5 пункту 4 наказу Міністерства освіти і науки України від 26.09.2005 року № 557 "Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ" (далі - наказ № 557), керівникам навчальних установ освіти надано право в межах фонду оплати праці, затвердженого в кошторисах, надавати працівникам матеріальну допомогу, у тому числі на оздоровлення, у сумі не більше ніж один посадовий оклад на рік.

З наведеного вище слідує, що надання матеріальної допомоги на оздоровлення може здійснюватися за рішенням керівника лише у разі, коли такі кошти будуть закладені до фонду оплати праці під час формування кошторису на відповідний бюджетний рік. При цьому у разі встановлення працівникам підвищень до посадових окладів (ставок), надбавок, доплат, допомог, винагород, премій, інших заохочувальних виплат мають бути дотримані вимоги пункту 14 Заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 р. № 65 (втратила чинність 11.10.2016 року згідно Постанови КМУ № 710 "Про ефективне використання державних коштів"), установлення та нарахування працівникам цих виплат здійснюється виключно в межах фонду оплати праці, затвердженого в загальному та спеціальному фондах бюджету, або власних доходів, отриманих від провадження господарської діяльності.

З пояснень представника Відділу освіти Липовецької РДА, представника Староприлуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, показів свідка ОСОБА_3, які підтверджується лімітною довідкою про бюджетні асигнування на 2016 рік (а.с. 25), а також помісячним розписом місцевого бюджету на 2016 рік (а.с. 26), суд встановив, що до грудня 2016 року в Староприлуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів фінансування на виплату допомоги на оздоровлення педагогічним працівниками було відсутнє.

Згідно рішення 10 сесії 7 скликання Липовецької районної ради від 23.12.2016 року № 133 "Про внесення змін до рішення 3 сесії районної ради 7 скликання від 23.12.2015 року № 40 "Про районний бюджет на 2016 рік" (із змінами, а.с. 31-34), Відділу освіти Липовецької РДА збільшено видатки на фінансування шкіл, у зв'язку з чим 26.12.2016 року до річного розпису бюджету на 2016 рік були внесені (а.с. 35).

В подальшому начальник фінансового управління Липовецької РДА Заєць Л.І. затвердила внесення зміни до помісячного розпису асигнувань загального фонду бюджету (а.с. 36), у зв'язку з чим педагогічним працівникам Липовецького району, які станом на 26.12.2016 року працювали в освітніх закладах, в тому числі працівникам Староприлуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, було виплачено допомогу на оздоровлення в межах отриманого фінансування.

Суд вважає, що положення статті 57 Закону України "Про освіту" мають розглядатись у взаємозв'язку з пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", який неконституційним в установленому порядку не визнаний.

З урахуванням встановлених обставин, суд, враховуючи те, що надавати допомогу на оздоровлення є правом керівника навчальної установи освіти, а також те, що невиплата позивачу допомоги на оздоровлення обумовлена відсутністю фінансування, дійшов висновку про необґрунтованість заявленої вимоги, у зв'язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Вимога позивача про стягнення з Відділу освіти Липовецької РДА середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні є похідною і залежиться від обґрунтованості вимоги про стягнення допомоги на оздоровлення. Оскільки вимога про стягнення допомоги на оздоровлення є необґрунтованою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку при звільненні.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 до Відділу освіти Липовецької райдержадміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Староприлуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів, про стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримання виплати допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник