Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

КафідовоїО.В., Умнової О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11 жовтня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» (далі - ТОВ «ПростоФінанс») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір за умовами якого остання отримала кредит в сумі 32 350 грн, який зобов'язалася повернути, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, неустойку та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком платежів.

Вказував на те, що 18 травня 2012 року між ним та ТОВ «ПростоФінанс» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфеля (договір відступлення), на підставі якого останнє відступило право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 взятих на себе зобов'язань за вказаним кредитним договором, у останньої утворилась заборгованість, яка станом на 10 квітня 2015 року становить 13 676 грн 25 коп. та складається із: заборгованості за кредитом в сумі 7 327 грн 79 коп., заборгованості за відсотками в сумі 3 782 грн 84 коп., заборгованості за комісією в розмірі 996 грн 60 коп. та неустойки (штрафу) в сумі 1 569 грн 02 коп.

Посилаючись на наведене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вищевказану заборгованість.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 31 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року у розмірі 8 707 грн 66 коп., з яких: 3 838 грн 22 коп. - заборгованість за кредитом; 3 872 грн 84 коп. - заборгованість за відсотками; 996 грн 60 коп. - комісія.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 11 жовтня 2007 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 32 350 грн на термін до 10 жовтня 2012 року, для придбання транспортного засобу.

Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання повернути кредит до 10 жовтня 2012 року та сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,5 % річних шляхом внесення щомісячних платежів до 10 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 727 грн 81 коп. згідно з графіком погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору.

18 травня 2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого ТОВ «ПростоФінанс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за кредитним договором від 11 жовтня 2007 року, укладеним з відповідачем.

08 грудня 2008 року ТОВ «ПростоФінанс» вирішено з 10 лютого 2009 року підвищити процентну ставку за даним кредитним договором до 18,22 % річних, у зв'язку з впливом світової фінансової кризи на банківську систему України та значним знеціненням національної валюти України щодо долара США, про що цього ж дня було повідомлено позичальника шляхом направлення листа-повідомлення.

04 квітня 2010 року після зміни відсоткової ставки за договором ОСОБА_3 одноразовим платежем в сумі 28 617 грн 73 коп. здійснила часткове погашення кредитної заборгованості, які були зараховані за новою процентною ставкою.

З цього часу відповідач ніяких платежів не здійснювала.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фінансовою установою не була дотримана процедура договору щодо підняття відсоткової ставки, зокрема, що відповідач не отримувала відповідного повідомлення.

Скасовуючи рішення районного суду про відмову у задоволенні позову та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що умовами договору передбачено, що належним повідомленням позичальника про зміну розміру процентної ставки є відправлення цього повідомлення, а не його отримання.

При цьому апеляційним судом зазначено, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Таким чином, оскільки позивач звернувся до суду 29 травня 2015 року, а отже пропустив строк позовної давності для стягнення заборгованості за кредитом за період до 01 червня 2015 року. В той же час строк позовної давності для стягнення заборгованості за кредитом за черговими платежами в період з червня по жовтень 2012 року позивачем не пропущено.

Проте повністю з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 2.8.3 кредитного договору визначено, що розмір процентної ставки за кредитним договором може бути збільшено у випадку, якщо середньоарифметичне значення курсу національної валюти України по відношенню до долара США, встановленого Національним банком України протягом одного місяця, зросте більше ніж на три відсотки в порівнянні з курсом національної валюти до долара США, встановленого Національним банком України на момент укладення договору. При цьому кредитодавець має право відповідно (пропорційно до зміненого курсу національної валюти України до долару США) змінити розмір відсоткової ставки за користування кредитом.

Також за змістом вказаного пункту у випадку зміни розміру процентної ставки кредитодавець надсилає позичальнику письмове повідомлення про відповідну зміну розміру процентної ставки за кредитом та новий графік платежів, в якому визначаються щомісячні платежі, розраховані за новою процентною ставкою (при цьому, згідно з п. 2.5 кредитного договору розмір відповідної частини суми кредиту, комісії за надання кредиту та комісії за управління кредитом залишаються без змін). Кредитодавець надсилає зазначене письмове повідомлення та новий графік платежів поштою рекомендованим листом за адресою позичальника (реєстраційна чи фактична), що зазначена(і) в цьому договорі. Відправлення кредитодавцем повідомлення на адресу(и) позичальника, зазначену(і) в цьому договорі, вважається належним повідомленням позичальника щодо встановлення нового розміру процентної ставки за кредитом та новим графіком платежів.

За змістом ст. 627 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 653 ЦК Українив разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст. 629 ЦК Українидоговір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, якщо сторонами кредитного договору досягнуто домовленості з усіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором з дотриманням певної процедури, то такі умови повинні виконуватись сторонами з моменту досягнення домовленості, тобто з моменту підписання договору.

Зі змісту п. 2.8.3 кредитного договору вбачається, що належним повідомленням про встановлення нового розміру процентної ставки за кредитом є відправлення повідомлення та нового графіку платежів поштою рекомендованим листом. Такі умови договору є домовленістю сторін.

Разом з тим позивач не надав доказів відправлення ТОВ «ПростоФінанс» зазначеного вище повідомлення відповідно до процедури, визначеної сторонами у договорі .

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд належним чином не дослідив усіх обставин, які мають значення для вирішення спору, не звернув увагу на те, що сторони кредитного договору домовились про механізм збільшення процентної ставки, який полягає у направленні кредитором на адресу позичальника поштою рекомендованого листа за адресою позичальника (реєстраційна чи фактична), що зазначена(і) в цьому договорі, тоді як матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання зазначених умов договору.

Враховуючи викладене, судове рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 05 липня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В.Умнова