Справа № 456/2805/16-ц
Провадження № 2/456/396/2017
РІШЕННЯ

іменем України

22 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить розірвати шлюб між ними, зареєстрований 21 липня 1990 року у виконавчому комітеті Лисятицької сільської ради Стрийського району, Львівської області, актовий запис №13. Після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 21 липня 1990 року вона разом з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Лисятицької сільської ради Стрийського району Львівської області, актовий запис №13. Від даного шлюбу в них народилось двоє синів: Назар, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. У них з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Вона втратила до відповідача почуття поваги та кохання. Їхній шлюб остаточно розпався і зберегти його неможливо, а тому змушена була звернутись до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Додатково пояснила, що примирення між ними неможливе, наполягає тільки на розірванні шлюбу, оскільки він суперечить її інтересам.

Відповідач ОСОБА_2, виступив проти розірвання шлюбу, клопотав за збереження сімї.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в шлюб 21 липня 1990 року, який зареєстровано в виконавчому комітеті Лисятицької сільської ради Стрийського району, Львівської області про що складено відповідний актовий запис №13 та видано свідоцтво про одруження І-СГ №275375.

Судом встановлено, що від шлюбу в них народилось двоє синів: Назар, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які вже є повнолітніми.

Сімя позивачки та відповідача фактично розпалася та існує тільки формально. З 2015 року шлюбні відносини між ними припинилися остаточно.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що в подальшому недоцільно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними, цей строк не змінить відношення позивачки до шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін, тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст., ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрований 21 липня 1990 року у виконавчому комітеті Лисятицької сільської ради Стрийського району, Львівської області, актовий запис № 13, залишивши жінці після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_3