Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2762/17

Провадження № 2/126/1044/2017

"22" листопада 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом керівника Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Бершадської районної ради (орган управління установи), КУ "Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування" до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бершадської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Бершадської районної ради (органу управління установи) КУ "Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування" звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/1300/17 від 20.06.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як встановлено Бершадським районним судом під час розгляду справи № 126/1300/17 30 грудня 2016 року близько 9 години в с. Устя Бершадського району Вінницької області водій автомобіля ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, який дозволяє рух транспортних засобів в населеному пункті не більше 60 км/год., рухаючись разом з пасажирами ОСОБА_2, яка знаходилася на задньому сидінні автомобіля та її чоловіком потерпілим ОСОБА_3, який знаходився на передньому сидінні автомобіля, по вул. Незалежності в напрямку центру с. Устя зі швидкістю, яка була більшою та перевищувала максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті, допустив виїзд на праве узбіччя, після чого втратив керування та виїхав на зустрічну смугу руху, ліве узбіччя дороги та зіткнувся з електроопорою №463/11, чим порушив п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які зобов'язують водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, потерпіла ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та у вигляді закритого уламкового перелому правої ліктьової кістки в середній третині з незначним зміщенням уламків. За ступенем важкості

вищевказані тілесні ушкодження відносяться: синці на обличчі - до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров'я; закритий уламковий перелом правої ліктьової кістки з незначним зміщенням уламків - до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров'я. Потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в потиличній ділянці голови, рваної рани на внутрішній поверхні лівої гомілки в середній третині, рваної рани на лівому стегні, закритого перелому правого стегна на межі верхньої та середньої третини з незначним зміщенням уламків, перелому лівої малогомілкової кістки в верхній третині, відкритого перелому обох кісток правої гомілки, подвійного перелому великогомілкової кістки в середній та нижній третинах та перелому малогомілкової кістки в нижній третині. За ступенем важкості вищезазначені тілесні ушкодження відносяться: рани на голові та нижніх кінцівках - до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я; закритий перелом правого стегна та верхньої третини лівої малогомілкової кістки -- до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров'я; відкритий перелом обох кісток правої гомілки (велико- та малогомілкової) - до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходилися на стаціонарному лікуванні в травматологічному та реанімаційному відділеннях Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування з 30.12.2016 по 03.02.2017.

Згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування від 20.02.2017 хворим ОСОБА_3 проведено 5 ліжко-днів у реанімаційному відділенні Бершадської ОЛІЛ, де 1 ліжко-день склав 404 гри. 41 коп. та 30 днів у травматологічному відділенні, де 1 ліжко-день склав 284,75 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_3 складає 10564 грн. 55 коп.

Окрім того, згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування від 20.02.2017 хворою ОСОБА_2 проведено 35 ліжко-днів у травматологічному відділення Бершадської ОЛІЛ, де 1 ліжко-день склав 284 гри. 75 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_2 складає 9966 грн. 25 коп.

Фінансування Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування проводиться з районного місцевого бюджету за рахунок медичної субвенції, а тому відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України лікарня, з метою раціонального використання бюджетних коштів, зобов'язана була вжити заходів щодо стягнення у судовому порядку із ОСОБА_1 до місцевого бюджету витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, однак не виконала свій обов'язок.

Неповернення коштів до місцевого бюджету в рахунок відшкодування витрат Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування на лікування потерпілих свідчить про суттєве порушення державних інтересів, захист яких згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України покладається на прокуратуру.

Представник позивача прокурор Бершадської місцевої прокуратури надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю.

Представник особи, в інтересах якої заявлено позов - Бершадської районної ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, просить слухати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини:

Вироком Бершадського районного суду Вінницької області у справі № 126/1300/17 від 20.06.2017 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом встановлено, що потерпілими від даного злочину є ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходилися на стаціонарному лікуванні в травматологічному та реанімаційному відділеннях Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування з 30.12.2016 року по 03.02.2017 року, що підтверджується довідкою Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування № 386 від 20.02.2017 року.

Згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування від 20.02.2017 хворим ОСОБА_3 проведено 5 ліжко-днів у реанімаційному відділенні Бершадської ОЛІЛ, де 1 ліжко-день склав 404 гри. 41 коп. та 30 днів у травматологічному відділенні, де 1 ліжко-день склав 284,75 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_3 складає 10564 грн. 55 коп.

Окрім того, згідно довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування від 20.02.2017 хворою ОСОБА_2 проведено 35 ліжко-днів у травматологічному відділення Бершадської ОЛІЛ, де 1 ліжко-день склав 284 гри. 75 коп. Тобто, загальна вартість перебування у лікарні ОСОБА_2 складає 9966 грн. 25 коп.

Згідно із ст. 1166 ч. 1 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, повинна відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Відповідно до п.3постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Пунктом 6 даної постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що між діями ОСОБА_1 та перебуванням потерпілих на лікуванні існує причинний зв'язок.

Відповідно до довідки Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування № 2123 від 05.10.2017 року витрати на лікування ОСОБА_3, 1972 р.н., жителя с.Устя, який знаходився на стаціонарному лікуванні в реанімаційному та травматологічному відділеннях з 30.12.2016 року по 03.02.2017 року, у розмірі 10564,55 грн. та кошти на лікування ОСОБА_2,1980 р.н., жительки с. Устя, яка знаходилася на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 30.12.2016 по 03.02.2017 року, у розмірі 9966,25 грн. Бершадській ОЛІЛ не були відшкодовані.

Фінансування Бершадської окружної лікарні інтенсивного лікування проводиться з районного місцевого бюджету за рахунок медичної субвенції.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що на момент розгляду справи не надано доказів на підтвердження відшкодування витрат лікарні на лікування потерпілих з боку відповідача у справі, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, в звя'зку з чим підлягають задоволенню.

Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Керуючись ст.ст.1166, 1206 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 158, 223,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 на користь Комунальної установи «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування» (код 01982494, р/р 3398, МФО 802015 в УДКСУ у Бершадському районі) 20530 грн. 80 коп. (двадцять тисяч п"ятсот тридцять грн. 80 коп) в рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 1600 грн. судового збору на користь держави (стягувач Державна судова адміністрації України вул. Липська 18/5 м. Київ, 01601 ) отримувач коштів: ГУК у м. Київ/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Суддя В. І. Губко