Справа № 574/1416/16-ц
Провадження № 2-о/574/28/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

за участю секретаря Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Суховерхівська сільська рада Буринського районі про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності його померлій дружині ОСОБА_2 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, мотивуючи тим, що після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, яку він прийняв шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, але не може оформити спадщину, у зв'язку розбіжностями в написанні імені спадкодавця, які містяться в сертифікаті на право на земельну частку (пай) та інших документах. Зокрема у свідоцтві про смерть її ім'я записано «ОСОБА_2», але у вказаному сертифікаті записано як «ОСОБА_2». У зв'язку з цими помилками нотаріус не видає свідоцтво про право на спадщину.

Представник заявника ОСОБА_3 заявлені вимоги заявника підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Представник заінтересованої особи Суховерхівської сільської ради в задоволенні заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що надав до суду листа.

Приймаючи до уваги, що сторони в судове засідання не явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нижня Сагарівка Буринського району Сумської області померла дружина заявника ОСОБА_2, що вбачається із повторного свідоцтва про смерть останньої та повторного свідоцтва про одруження (а.с.4-5).

Після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв заявник фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження, довідкою Суховерхівської сільської ради (а.с.4,6).

Серед спадкової маси була земельна частка (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць», розташованої на території Суховерхівської сільської ради, право власності на яку за спадкодавцем було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданим Буринською районною державною адміністрацією 18.03.1997 року.

Однак оформити свої спадкові права він належним чином не спроможний, так як в у вище згаданому сертифікаті серії НОМЕР_1 в написанні імені спадкодавця допущена помилка, вказано, що сертифікат видано «ОСОБА_2», тоді як у свідоцтві про смерть останньої, її ім'я вірно записано «ОСОБА_2», що вбачається з копії сертифікату, свідоцтва про смерть спадкодавця.

Аналізуючи вказані обставини, у суду не викликає сумнівів право ОСОБА_2 на зазначену земельну частку( пай), так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, будучи колишнім членом КСП - пенсіонером, відповідно до розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11.02.1997 №48, була включена до відповідного списку осіб під номером «357», однак в написанні її імені також зроблена аналогічна помилка, що підтверджується копіями розпорядження голови РДА, державним актом на право колективної власності на землю серії НОМЕР_2 та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.9-12).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає ім'я «ОСОБА_2» та «ОСОБА_2», в даному випадку, ідентичними, при цьому розбіжності у правовстановлюючому документі виникли через відхилення від орфографічних норм при міжмовному перетворенні.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність факту, який просить встановити заявник та про необхідність задоволення заяви, оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення його майнових прав щодо спадкового майна, а встановлення вказаного факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Керуючись ст. 5,6,10,15, 212, 234,235, ст.256 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Встановити факт про те, що сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Червоногвардієць» розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий «ОСОБА_2» Буринською районною державною адміністрацією 18.03.1997 року на підставі рішення №48 від 11.02.1997 року, належить ОСОБА_2 , 1937 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Нижня Сагарівка, Буринського району, Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: