Справа № 654/2477/17
Провадження №2/654/1025/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2017 року Голопристанський районний суд Херсонської області

в складі судді Охтень А.А.,

секретаря Шешеня М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу у Голопристанському районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, ОСОБА_2 про визнання договорів довічного утримання дійсними та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов уточнив та пояснив, що 02.03.2007 року позивач уклав з ОСОБА_3 договір довічного утримання, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача продуктами харчуванням, надавати грошову допомогу для лікування, починаючи з дати укладення договору, однак уклавши даний договір, нотаріально його не посвідчили у звязку з неспроможністю ОСОБА_3 це вчинити в силу захворювання та необхідністю додаткових фінансових витрат, які були потрібні на лікування.

Крім того, 30.03.2006 року позивач уклав договір довічного утримання з ОСОБА_4, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача продуктами харчуванням, пнадавати грошову допомогу для лікування, починаючи з дати укладення договору , однак уклавши даний договір, нотаріально його не посвідчили у звязку з неспроможністю ОСОБА_4 це вчинити в силу захворювання та необхідністю додаткових фінансових витрат, які були потрібні на лікування.

Також, 30.03.2006 року позивач уклав договір довічного утримання з ОСОБА_5, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 13, 28 га на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача продуктами харчуванням, надавати грошову допомогу для лікування, починаючи з дати укладення договору , однак уклавши даний договір, нотаріально його не посвідчили у звязку з неспроможністю ОСОБА_5 це вчинити в силу захворювання та необхідністю додаткових фінансових витрат, які були потрібні на лікування.

У зв"язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду та просить суд визнати договір довічного утримання від 02.03.2007 року між ним та ОСОБА_3 укладеним та визнати за ним право власності земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати договір довічного утримання від 30.03.2006 року між ним та ОСОБА_4 укладеним та визнати за ним право власності земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; визнати договір довічного утримання від 30.03.2006 року між ним та ОСОБА_5 укладеним та визнати за ним право власності земельну ділянку, площею 13,28 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав.

Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер 22.09.2008 року, після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02.03.2007 року позивач уклав з ОСОБА_3 договір довічного утримання, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача лікарськими засобами та транспортуванням до у медичний, соціальний заклад, твердим паливом на зимовий період, надавати грошову допомогу у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дати укладення договору , тобто з 02.03.2007 року. Договір складений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений.

ОСОБА_4 помер 06.02.2007 року, після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 30.03.2006 року позивач уклав договір довічного утримання з ОСОБА_4, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача лікарськими засобами та транспортуванням у медичний, соціальний заклад, твердим паливом на зимовий період, надавати грошову допомогу у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дати укладення договору , тобто з 30.03.2006 року. Договір складений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений.

ОСОБА_5, помер 13.05.2008 року після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 13,28 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 30.03.2006 року позивач уклав договір довічного утримання з ОСОБА_5, згідно з яким останній зобовязався передати позивачеві у власність земельну ділянку, площею 13,28 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, взамін чого позивач зобовязався забезпечувати відповідача лікарськими засобами та транспортуванням у медичний, соціальний заклад, твердим паливом на зимовий період, надавати грошову допомогу у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дати укладення договору , тобто з 30.03.2006 року. Договір складений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили, що позивач взяті на себе зобов"язаня за договором виконував у повному обсязі, допомогав коштами та продуктами, а також здійснив поховання за свої кошти.

Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06.11.2009 N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнанняправочинів недійсними" з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК ( 435-15 ) не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Статтею 744 ЦК України визначено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно зі ст. 745 УК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтею 748 ЦК України встановлено, що набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У ході розгляду справи об"єктивно доведено, що позивачем укладалися договори довічного утримання у простій письмовій формі, умови договору виконані в повному обсязі, спірними земельними ділянками позивач користується, підтримує їх належний стан.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що зміст зазначених договорів відповідає вимогам ст. 744 ЦК України, проте вони не були нотаріально посвідченим. Але, оскільки позивач належним чином виконув умови договору довічного утримання, на теперішній час втрачена можливість нотаріального посвідчення договорів, існують правові підстави для визнання договорів довічного утримання дійсним в судовому порядку та визнання за позивачем права власності на зазначені земельні ділянки.

Керуючись ст.ст.212-215, 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір довічного утримання, укладений 02.03.2007 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати договір довічного утримання, укладений 30.03.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 6, 47 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати договір довічного утримання, укладений 30.03.2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельної ділянки площею 13, 28 га на території Чорноморської сільської ради Голо пристанського району Херсонської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту проголошення рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. А. Охтень