Справа № 202/4433/16-ц
Провадження № 2/0202/210/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Величко А.А.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача 2 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що вона з 1977 року проживає у квартирі АДРЕСА_1. Разом з нею у вищезазначеній квартирі проживав та був зареєстрований її син - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. 12 лютого 2016 року до вищезазначеної квартири приїхала племінниця позивача - ОСОБА_5 зі своїм чоловіком ОСОБА_11, які насильницьким шляхом забрали в неї оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_4, оригінал свідоцтва про право власності на квартиру та оригінал технічного паспорту та повідомили позивача про те, що нібито за життя ОСОБА_4 залишив заповіт, згідно якого заповів все належне йому майно на ім'я ОСОБА_6 Після звернення представника позивача до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, останній стало відомо, що у 2005 року ОСОБА_4 нібито було залишено заповіт на ім'я ОСОБА_6, який був оформлений Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Вважає, що ОСОБА_4 не міг особисто підписати вищезазначений заповіт, що суперечить ч.2 ст.1247 ЦК України і є підставою для визнання його недійсним, оскільки при житті її син зловживав спиртними напоями, внаслідок чого тяжко хворів, на протязі довгих років взагалі не виходив за межі квартири, крім періодів, коли лікувався в стаціонарі, куди його перевозили на кареті швидкої допомоги. На підставі викладеного просить суд визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. Заперечень проти позову не надавав. Через канцелярію суду надав копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4

ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. В запереченнях зазначила, що підпис ОСОБА_4 на заповіті від 18 квітня 2005 року був здійснений у присутності нотаріуса, який встановлював особу та перевіряв його дієздатність.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є сусідкою ОСОБА_3 22 роки. ОСОБА_8 постійно пиячив та за пляшку горілки міг підписати все що завгодно. За заповіт ОСОБА_8 нічого не говорив та їй нічого з цього приводу невідомо.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 та є сусідкою ОСОБА_3 ОСОБА_8 був сином ОСОБА_3 та постійно пиячив. При складані заповіту свідок не була присутня та взагалі їй невідомо про заповіт ОСОБА_8, який він нібито склав у 2005 році.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть, виданого Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції 02 лютого 2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії спадкової справи №102/2016, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 убачається, що 18 квітня 2005 року останнім, на випадок своєї смерті, було складено заповіт, згідно якого ОСОБА_4 належну йому квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.ст. 1247, 1248 ЦК України.

Так, згідно ч.2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Відповідно до ст.1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Підстави недійсності заповіту викладені у ст. 1257 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання заповіту недійсним позивач, як підставу позову зазначає, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі, оскільки останній не підписував вищезазначений заповіт.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

З матеріалів справи убачається, що заповіт ОСОБА_4 від 18 квітня 2005 року записано нотаріусом зі слів ОСОБА_4 Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачем ОСОБА_4 і власноручно підписаний ним у присутності нотаріуса. Особу заповідача нотаріусом встановлено, його дієздатність перевірена.

За клопотанням представника позивача, для визначення належності підпису ОСОБА_4 у заповіті від 18 квітня 2005 року, ухвалою суду від 11 жовтня 2016 року по справі було призначено посмертну судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання: чи був виконаний підпис в оригіналі заповіту ОСОБА_4від 18 квітня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. ОСОБА_4 чи іншою особою? Чи можливе виконання підпису в оригіналі примірника заповіту ОСОБА_4від 18 квітня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М. особою, яка знаходиться в стані збудження, або в стані алкогольного сп'яніння, або в іншому нервовому стані, який би міг бути при примушуванні підписання заповіту? Обов'язок по оплаті експертизи було покладено на позивача.

Однак, вищезазначена експертиза не була проведена у зв'язку з тим, що позивач відмовилась від її оплати.

Як на підставу того, що ОСОБА_4 не міг підписати вищезазначений заповіт, позивач надала виписки із медичної картки ОСОБА_4 про перебування останнього на лікуванні у наступні періоди: з 02 жовтня по 14 листопада 2003 року; з 21 січня по 04 лютого 2013 року; з 24 вересня по 16 жовтня 2015 року.

Разом з цим, період лікування ОСОБА_4 за вищезазначеними медичними виписками не співпадає з часом складання ОСОБА_4 заповіту, який був складений 18 квітня 2005 року.

Показання свідків також не доводить того факту, що ОСОБА_4 не підписував вищезазначений заповіт.

Отже, та обставина, що ОСОБА_4 не підписував заповіт від 18 квітня 2005 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори Драпатою О.М., в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла.

Виходячи з вимог закону та конкретних обставин справи, розглянувши її в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів, суд вбачає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати при відмові в задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1233,1247,1248,1257, ст.ст.3,10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_3 до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин