Справа № 364/162/17
Провадження № 2-з/364/1/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 р. суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л.А.,

ознайомившись із заявою представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Володарського районного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, відкрите ухвалою суду від 15.03.2017 р.

21.03.2017 р. до Володарського районного суду Київської області надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Відповідача ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), а саме: на 1/5 частку квартири за адресою: вул. Польова, 144, смт Володарка, Київська обл.

Зазначену заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що у 1996 році після приватизації квартири за вказаною адресою її співвласниками стали пять осіб, а саме: позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Відповідач ОСОБА_5, а також третя особа ОСОБА_6. Як стверджується в заяві, Позивачам по справі випадково стало відомо про те, що Відповідач, дізнавшись про поданий ними до суду позов стосовно припинення її права на частку у спільному майні та визнання права власності, «почала збирати необхідні довідки для відчуження своєї 1/5 частки квартири за адресою: Київська область, смт Володарка, вул. Польова, 144». Представник позивачів вважає, що оскільки таке відчуження на користь третьої особи унеможливить виконання рішення суду, тому слід накласти арешт на цю 1/5 частку квартири за вказаною адресою, що належить Відповідачеві.

Відповідно до частин першої, третьої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову; забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

За правилом частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За розясненнями, викладеними в пунктах 3, 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви. Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному статті 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Зважаючи на наведену правову позицію Верховного Суду України, враховуючи характер правовідносин, що виникли між сторонами у даній цивільній справі, зясувавши обсяг позовних вимог, викладений у позовній заяві, поданій до суду 02.02.2017 р., а також беручи до уваги правовий режим здійснення сторонами права спільної власності на квартиру за адресою: вул. Польова, 144, смт Володарка, Київська обл., переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності та правовий механізм здійснення такої купівлі, що визначені, зокрема, статтями 358, 362 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні заяви про забезпечення позову має бути відмовлено, оскільки, відсутні обставини існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у даній справі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 151-153, 208-210, 222, 223, 291-294, 296 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності відмовити.

2. Копію ухвали направити заявникові.

3. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

4. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку оскарження або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Л.А. Макаренко