Ухвала

27 листопада 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ЄвтушенкоО.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від

07 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від

16 грудня 2009 року,

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про застосування наслідків недійсності угоди купівлі-продажу, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, дарування, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, витребування з чужого незаконного володіння квартири, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку,

за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем квартири,

встановив:

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У січні 1996 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про застосування наслідків недійсності угоди купівлі-продажу, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, дарування, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, витребування з чужого незаконного володіння квартири, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав та звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про визнання добросовісним набувачем квартири.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня

2001 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що укладений 17 жовтня 1995 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на Одеській універсальній біржі «Джип». Повернуто сторони до попереднього стану - з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 стягнуто 93 685 грн. Виселено ОСОБА_5 із спірної квартири. Стягнуто з Одеської універсальної біржі «Джип» 2 000 грн моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2002 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2001 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 24 березня 2004 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2001 року в частині стягнення за ОСОБА_5 93 695 грн в рахунок вартості квартири та стягнення судових витрат та рішення апеляційного суду Одеської області від 22 січня 2002 року скасовано та направлено справу на новий розгляд. В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня

2001 року залишено без змін.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня

2008 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Застосовано наслідки недійсності угоди купівлі-продажу квартири

АДРЕСА_1, укладеної 17 жовтня

1995 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зареєстрованої на Одеській універсальній товарній біржі «Джип».

Стягнуто з ОСОБА_6 грошову суму в розмірі 4 200 грн, що дорівнює сумі, зазначеної в договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину від 02 вересня 2004 року, виданої Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою на імʼя ОСОБА_8 на квартиру АДРЕСА_1.

Витребувано від ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність на користь подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Зобовʼязано ОСОБА_9 не чинити ОСОБА_4 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Виселено ОСОБА_9 з квартири АДРЕСА_1.

Зобовʼязано Малиновський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області СГІРФО зняти ОСОБА_9 з реєстраційного обліку за адресою:

АДРЕСА_1.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2009 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2008 року залишено без змін.

11 вересня 2017 року на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ представником

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 направлено касаційну скаргу на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2009 року з пропуском строку установленого ст. 325 ЦПК України, і скаржник порушує питання про поновлення цього строку, посилаючись на те, що ОСОБА_2 ані особисто, ані через свого представника не брала участі у розгляді справи, проживала поза межами України та отримала копії оскаржуваних рішень 23 серпня 2017 року через свого представника.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня 2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2009 року залишено без руху для виконання вимог ухвали у 30 - денний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків скарги, а саме скаржнику потрібно було підтвердити належними та допустимими доказами доводи на підтвердження причини пропуску строку на касаційне оскарження.

У листопаді 2017 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2008 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2009 року, що підтверджує факт отримання скаржником ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 вересня

2017 року про залишення касаційної скарги представника

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2009 року без руху.

В поданій заяві скаржник на обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження, встановленого ст. 325 ЦПК України, вказує, що згідно довідки ОСОБА_2 31 березня 2006 року знята з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із відбуттям на постійне місце проживанням до Німеччини.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції здійснював направлення судових повісток на адресу ОСОБА_2 у Німеччині, однак у той час вона погано знала мову та фактично не зрозуміла, що саме їй говорив кур'єр.

Вказувала, що співвідвідач у справі та син заявниці ОСОБА_9, що отримував від матері грошові кошти на ведення цієї справи, вводив її в оману, запевняючи, що з квартирою все добре. Однак, ОСОБА_2, прибувши влітку 2017 року до Одеси з Німеччини, з'ясувала, що квартира вже їй не належить.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від з квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

З наданих пояснень причини пропуску строку на касаційне оскарження вбачається, що ОСОБА_2 вибула на постійне місце проживання до Німеччини 31 березня 2006 року, тобто останній було відомо про знаходження на розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси даної справи, оскільки на час її вибуття, 31 березня 2006 року, дана справа була розглянута судом першої інстанції, переглянута судом апеляційної інстанції та Верховним Судом України, які, відповідно, направляли кореспонденції на її адресу та адресу її сина - ОСОБА_9

Разом з тим, доводи скаржника про те, що її син - ОСОБА_9 вводив її в оману щодо квартири, суд оцінює критично, оскільки належними та допустимими доказами скаржником дані обставини не підтверджено.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, доводи скаржника щодо поважності причини пропуску строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено.

Крім того, слід зазначити, що станом на час вибуття на постійне місце проживання до Німеччини - 31 березня 2006 року, скаржнику було відомо про розгляд даної справи в судах України, оскільки остання, як вбачається із її показів, перебувала в межах України, що не позбавляло її можливості вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

При цьому, скаржником не надано доказів про те, що ОСОБА_2 вживала заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження протягом 8 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 328 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від

07 жовтня 2008 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від

16 грудня 2009 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про застосування наслідків недійсності угоди купівлі-продажу, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, дарування, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, витребування з чужого незаконного володіння квартири, усунення перешкод в користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання добросовісним набувачем квартири, відмовити.

Ухвала оскарження не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.І.Євтушенко