Справа №583/542/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1743/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

15 листопада 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Левченко Т. А. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною ОСОБА_3

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року про відмову у забезпеченні позову

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумигаз», третя особа: Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, про захист прав споживача, припинення дії, яка порушує становище, та відновлення становища, яке існувало до порушення,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року в задоволенні вимог про забезпечення позову за заявою ОСОБА_3 від 28 вересня 2017 року за її позовом до ПАТ «Сумигаз», третя особа: управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради про захист прав споживача, припинення дії, яка порушує становище та відновлення становища, яке існувало до порушення, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її заяву та заборонити ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаззбут» вчиняти будь які дії з її власністю.

При цьому, зазначає, що ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаззбут» не мають жодних правовідносин з нею, як громадянином; не надали суду доказів, що вона є споживачем саме їх газу, не підтвердили законність використання газотранспортних систем міста для свого приватного бізнесу; з допомогою шантажу і залякування намагаються примусити її здійснити оплату непідтвердженої та нічим не обґрунтованої суми на невідомий їй рахунок та відключити її квартиру від газової мережі. Суд першої інстанції не звернув уваги на погрози відключення ПАТ «Сумигаз» її приватної власності від газопроводу та проігнорував всі докази вже здійснених ПАТ «Сумигаз» правопорушень та злочинів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала скаргу з мотивів в ній викладених, представника ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_4, яка проти скарги заперечувала, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

13 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила скасувати рішення від 15 лютого 2017 року комісії неіснуючого Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» з розгляду підроблених документів (Актів) про порушення від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124; визнати незаконними акти про порушення від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124; скасувати рішення комісії по розгляду підроблених документів з внесеними в них неправдивими даними (Актів) про порушення від 26 грудня 2016 року № 97 та від 27 січня 2017 року № 124; зобовязати ПАТ «Сумигаз» в особі Охтирського відділення не допускати безпідставне нарахування вартості спожитого природного газу по квартирі № 50 та інших квартирах будинку № 4 по пров. Лісний в м. Охтирка Сумської області за граничними обємами 9,8 куб.м на одну особу; зобовязати ПАТ «Сумигаз» в особі Охтирського відділення виправити допущене правопорушення та здійснити перерахунок обємів спожитого природного газу їй та іншим споживачам будинку по пров. Лісний, 4, м. Охтирка Сумської області, 4,4 куб.м.; стягнути з ПАТ «Сумигаз» в особі в.о. головного інженера Охтирського відділення ПАТ «Сумигаз» ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10000 грн., завдану їй особисто порушенням законних прав та інтересів, в результаті чого постраждали її честь, гідність та ділова репутація.

28 вересня 2017 року позивач ОСОБА_3 подала заяву про забезпечення позову, мотивуючи тим, що на її адресу від ТОВ «Сумигаззбут» надійшло попередження з використанням її персональних даних про наступне відключення газопостачання. Позивач зазначала, що ПАТ «Сумигаз» і ТОВ «Сумигаззбут» є одне і теж підприємство, про що свідчать банківські реквізити на попередженні та інших документах газопостачального підприємства. З метою припинення погроз чи будь-яких дій стосовно своєї особи, позивач просила заборонити АБ «Кліринговий дім»: ПАТ «Сумигаз» та ТОВ «Сумигаззбут» будь-які дії стосовно її власності, а саме: квартири АДРЕСА_1.

Постановляючи ухвалу та відмовляючи у задоволенні вимог про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову не ґрунтується на приписах ст. 151 ЦПК України, не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ «Сумигаззбут» не є стороною у справі.

Однак, з таким висновком колегія суддів не може погодитися із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з розясненнями пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись із заявою про забезпечення позову ОСОБА_3 просила заборонити як ПАТ «Сумигаз» так і ТОВ «Сумигаззбут» вчиняти будь-які дії стосовно її власності. Проте, суд в мотивувальній частині ухвали зазначив, що заява ОСОБА_3 не ґрунтується на приписах ст. 151 ЦПК України, але при цьому вказав, що вона не підлягає задоволенню, оскільки ТОВ «Сумигаззбут» не є стороною у справі.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення вказаного питання, не розглянувши по суті заяву позивача про забезпечення позову, який заявлявся і до ПАТ «Сумигаз», у звязку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції оскільки останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч.1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 вересня 2017 року про відмову у забезпеченні позову, у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумигаз», третя особа: Управління капітального будівництва та житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, про захист прав споживача, припинення дії, яка порушує становище, та відновлення становища, яке існувало до порушення, і передати питання щодо вирішення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді -