Справа № 439/1156/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

по справі № 439/1156/16-ц

15 березня 2017 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді Бородійчук О.І., з участю секретаря судового засідання Скорик І.Б., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи Кіровського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецьк про визнання права власності на автомобіль та скасування арешту на відчуження, -

в с т а н о в и в:

В Бродівський районний суд Львівської області звернувся з позовною заявою ОСОБА_2, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати за ним (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на автомобіль марки «Nissan Patrol GR 3/0 TDI», випуску 2003 року, сірого кольору, номер державній реєстрації НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4 та скасувати арешт на відчуження згідно постанови 06.05.2011 року відділення державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку у виконавчому провадженні ВП №14328246., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, .04.2014, державний виконавець Стадник Д.Л. Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, постанови про арешт майна боржника, 25046079,11.09.2013, Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ державний виконавець Саламаха Д.І., згідно застави рухомого майна 24.05.2012 17:46:52 № 12538127 відповідно до договору застави № 014/11-165/131532/762, 29.11.2006, Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Соболева В.Л. Зобов'язати ОСОБА_4 повернути йому автомобіль марки «Nissan Patrol GR 3/0 TDI», випуску 2003 року, сірого кольору, номер державній реєстрації НОМЕР_2.

Позивач в судове засідання не з»явився, його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилися повторно, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судових повісток, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Представник Кіровського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецька в судове засідання не з»вився, начальник відділу Сологуб С.А. скерував суду лист № 30909 від 07.10.2016 року про розгляд справи у відсутності представника відділу.

Суд, врахувавши пояснення позивача, зазначені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України захисту в судовому порядку підлягає порушене право особи. Частиною 1 ст. 16 ЦК України визначено право особи звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб і, залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Із змісту ст. 10, 60 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони ті інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 28 квітня 2012 року позивач ОСОБА_2 придбав у відповідача ОСОБА_3 автомобіль марки «Nissan», модель «Patrol GR 3.0TDI», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний № номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, за 76000 грн., що на той момент становило 9500 дол. США. Даний факт підтверджується розпискою ОСОБА_3 від 28.04.2012 року, копію якої звірено в судовому засіданні з оригіналом та долучено до матеріалів справи (а.с. 10). Окрім того, 28.04.2012 року оформлено нотаріально посвідчену довіреність, з якої вбачається, що ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_2 укладати правочини щодо розпорядження цим же автомобілем (з правом продажу, обміну та ін.); довіреність видана строком на десять років (а.с. 5).

Представник позивача в судовому засіданні повідомив, що позивач з вказаного часу відкрито володіє автомобілем, користується ним для власних потреб, проводить поточний ремонт, тощо. Він просить врахувати, що відповідач долею автомобіля не цікавиться що, у свою чергу, підтверджує, що між сторонами фактично був укладений договір купівлі-продажу майна на виконання якого одним - передані гроші в рахунок вартості автомобіля та прийняте майно, другим - прийняті гроші та передано майно з документами та ключами.

В даний час автомобіль перебуває в користуванні ОСОБА_4 згідно договору оренди автомобіля 01.06.2016 року.

За договором купівлі-продажу (ст. 655 ЦК України) одна сторона передає у власність іншої сторони майно, а покупець приймає майно і зобов'язується сплатити за нього визначену грошову суму.

Згідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Право власності є виниклим правомірно в разі, коли інше прямо не передбачено законом або незаконність набування права власності не встановлена судом.

Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки власне на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів.

Як встановлено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із змісту ст. 235 ЦК України вбачається, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Наведені вище обставини дають право суду дійти висновку про те, що правочин, укладений 28.04.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на експлуатацію і розпорядження автомобілем є удаваним.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3, ідентифікаційний номер якого НОМЕР_3, є боржником по виконавчих провадженнях, відкритих у Кіровському відділі ДВС у м. Донецька.

За даними запиту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна по критерію «ОСОБА_3» числиться 4 обтяження:

-заборона відчуження згідно постанови про арешт майна боржника га оголошення заборони на його відчуження, 42605192, 16.04.2014, державний виконавець Стадник Д.Л. Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції;

-заборона відчуження згідно постанови про арешт майка боржника, 25046079. 11.09.2013, Ленінськпй ВДВС Дніпропетровського МУЮ державшій виконавець Саламаха Д.І.;

-постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 14328246, 06.05.2011, відділ державної виконавчої служби Кіровського РУЮ у місті Донецьку;

-застава рухомого майна 24.05.2012 17:46:52 № 12538127 згідно Договору застави № 014/11-165/131532/762, 29.11.2006, Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Соболева В. Л.

Представника позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що накладені арешти (заборони) перешкоджають позивачу ОСОБА_2 користуватися автомобілем, так як на момент накладення арештів (заборон, внесення відомостей про заставу), автомобіль знаходився у його користуванні та розпорядженні, а в подальшому він має намір зняти його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує його право як власника даного автомобіля.

Крім того, законодавство України не містить жодної вказівки на реєстрацію права власності на транспортні засоби, а лише говорить про державну реєстрацію самих транспортних засобів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що автомобіль марки «Nissan», модель «Patrol GR 3.0TDI», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний № номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_2

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати удаваним правочин, укладений 28.04.2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на експлуатацію і розпорядження автомобілем.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Nissan», модель «Patrol GR 3.0TDI», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний № номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4.

Скасувати арешти, накладені:

-ВДВС Кіровського району м. Донецьк за вих. № 8560/6297/2-172 від 13.05.2009 року;

-ВДВС Кіровського району м. Донецьк за вих. № 11467/2-243 від 19.08.2009 року;

-Приватним нотаріусом Соболєвою В.Л. за вих. № 11/01-16 від 09.02.2011 року;

-ВДВС Кіровського району м. Донецьк за вих. № 6000/11467/2-10 від 06.05.2011 згідно ВП № 14328246.

Скасувати арешти (заборони на відчуження) автомобіля марки «Nissan», модель «Patrol GR 3.0TDI», 2003 року випуску, сірого кольору, реєстраційний № номер НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 згідно постанови 06.05.2011 року відділення державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку у виконавчому провадженні ВП №14328246, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 42625192, 16.04.2014, державний виконавець Стадник Д.Л. Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, постанови про арешт майна боржника, 25046079, 11.09.2013, Ленінський ВДВС Дніпропетровського МУЮ державний виконавець Саламаха Д.І., згідно застави рухомого майна 24.05.2012 17:46:52 № 12538127 відповідно до договору застави № 014/11-165/131532/762, 29.11.2006, Приватний нотаріус Донецького міського нотаріального округу Соболева В.Л.

Зобов'язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_2 автомобіль марки «Nissan Patrol GR 3/0 TDI», випуску 2003 року, сірого кольору, номер державній реєстрації НОМЕР_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при проголошенні рішення, в той самий строк з часу отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, поданою суду протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Суддя: О. І. Бородійчук