Справа № 627/1780/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2017 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Вовк Л.В.
з участю секретаря - Солонецької Я.В.,
позивача- Григоренка О.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначив, що 12 квітня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу 25 грудня 2015 року народився син ОСОБА_3 Спільне життя з відповідачем не склалося , відносини стали псуватися, в сім»ї почалися сварки . Більше року подружжя проживає окремо один від одного , позивач проживає з іншою жінкою та має намір створити нову сім»ю. Просив розірвати шлюб .
Позивач у судовому засіданні підтримав позов , просив задовольнити.
Відповідач до суду повторно не з»явилася , про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином та в установлений законом строк, про що свідчать розписки про отримання судових повісток.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі зі слідуючих підстав.
Відповідно до ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч.1 СК України , сім»я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається.
Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 109 СК України подружжя , яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання зави. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.
Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.(ч.3 ст. 115 СК України)
Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» ( далі- Постанова) рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім'ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.
Відповідно з роз'ясненнями, викладеними у п.10 вище вказаної постанови, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.
Матеріали справи свідчать, що сторони уклали шлюб, який 12 квітня 2014 зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області.
Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір»ю.
Як встановлено в судовому засідання , примирення між сторонами не відбулося , позивач кохає та проживає з іншою жінкою , наміру зберегти сім»ю не має та наполягає на розірванні шлюбу .
З моменту подання позовної заяви про розірвання шлюбу 27 грудня 2016 року до моменту її розгляду судом сплив місячний строк та позивач не відкликав заяву про розірвання шлюбу.
Суд , враховує тривалість спільного проживання подружжя , характер їх взаємин , право позивача на вільний вибір способу життя і вільний розвиток особистості , принцип шлюбу - принцип добровільності шлюбу, те , що примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка та свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Враховуючи те, що сторони не проживають разом та примирення подружжя не відбулося, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню , а шлюб - розірванню .
Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини між сторонами не має.
Витрати по розірванню шлюбу позивач бере на себе. Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 105, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 ( дошлюбне прізвище - Касьян ) ОСОБА_4 , укладений 12 квітня 2014 року та зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського районного управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 25 розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5