Справа № 653/1603/17
Провадження № 2/653/780/17
РІШЕННЯ

іменем України

"01" листопада 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.,

секретаря Копєйко Д.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу в обґрунтування якого вказує, що 20 вересня 2014року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У своєму позові позивач посилається на те, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися з причин несумісності характерів. Фактично шлюбні відносини між ними припинені, господарство не ведеться, наміру зберегти сімю позивач не має. Просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований 20.09.2014 року виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонській області.

В судовому засіданні ОСОБА_3, вимоги викладені у позовній заяві підтримала повністю, посилаючись на обставини вказані у позові. Додатково пояснила, що з відповідачем по справі не проживає, фактичні шлюбні стосунки між ними припинені повністю, спільне господарство не ведеться, наміру зберегти сімю вона не має. На даний час почуття любові та поваги між сторонами відсутні. Також просить при винесені рішення, стягнути з відповідача, судові витрати повязані зі сплатою судового збору.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги ОСОБА_3 підтримав повністю, посилаючись на обставини позову. Наполягає на їх задоволенні. Просить суд позов задовольнити, шляхом розірвання шлюбу.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 визнав повністю, не заперечував проти задоволення позову. Вказував, що дійсно шлюб між ними існує формально.

Представник відповідача за договором ОСОБА_2 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Однак, при вирішені спору просив врахувати, що обставини, наведені позивачем, що нібито стали причиною для такого розірвання, не відповідають дійсності. Так дійсними підставами розірвання шлюбу, є подружня зрада саме позивача, у звязку з чим саме вона є винуватцем розірвання шлюбу. Просив суд позов задовольнити, шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, доводи відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, сторони перебувають у шлюбі з 20 вересня 2014 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонської області за актовим записом №5. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вказує позивач так і визнається відповідачем на даний час шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинилися, позивач фактично спів мешкає з іншою особою. На примирення позивач не згодна, наполягає на розірвані шлюбу, вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам.

Відповідно до ст.. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст..112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 10 5 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцйією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя .

Враховуючи те, що сторони не проживають разом та на примирення подружжя не згодне, а також те що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти позову, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити, розірвавши шлюб сторін.

Згідно ст.. 113 СК україни особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання, спільного господарство, на примирення не націлені та збереження сімї неможливе.

Враховуючи відсутність у сторін морально-правової основи шлюбу, яка ґрунтується на почуттях взаємної поваги та любові, взаємній підтримці та допомозі, враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом розірвання шлюбу, укладеного між сторонами.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на його косить судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 звертаючись до суду з відповідним позовом, 31 травня 2017 року сплатила судовий збір в розмірі 640 гривень. При цьому суд враховує, що відповідач, фактично визнаючи позову, н визнавав підстави для його задоволення та просив суд також розірвати шлюб, пославшись на інші підстави.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, шляхом його розірвання, з урахуванням вимог позивача та заперечень позивача, суд вважає необхідним покласти витрати по справі, що складаються зі сплаті судового збору на сторони в рівних частинах.

Як вже зазначалося вище, позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень. З вказаного слідує, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 320 гривень.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який зареєстровано 20 вересня 2014 року, виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Генічеського району Херсонської області за актовим записом №5.

Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 320/триста двадцять/ гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя : Н.Б. Венглєвська