Справа № 468/333/16-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

17.03.2017 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Янчук С.В. при секретарі Цегельник Н.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до фермерського господарства Поле про визнання договорів оренди землі недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договорів оренди землі недійсними. На обґрунтування вимог позивачі в заяві зазначили, що в грудні 2008 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на земельні ділянки призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Плющівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. Позивачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та 09.08.2012 року отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на вище вказані земельні ділянки після смерті останнього. Після оформлення в спадкових правах вони дізналися від ФГ «Поле», що між померлим ОСОБА_3 та відповідачем було укладено договір оренди вказаних земельних ділянок. Отримавши у відповідача копії вказаних договорів оренди земельних ділянок, укладених від 20.02.2007 року, вони зясували, що вказані договори укладені на 25 років та в даних договорах підпис орендодавця виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою. Також в договорах оренди були зазначені невірні паспортні дані орендодавця ОСОБА_3 Крім того, в актах приймання-передачі земельних ділянок наявний підпис ОСОБА_3, який відрізняється від підпису в договорі оренди. Зазначають, що оскільки договори оренди земельних ділянок були укладені без згоди ОСОБА_3 шляхом підроблення підписів останнього, тому просили суд визнати вказані договори недійсними, зазначивши, що в даний час не мають наміру залишати успадковані земельні ділянки в користуванні відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити, при цьому пояснивши, що дійсно в 2007 році договори оренди земельних ділянок між ФГ «Поле» та ОСОБА_3 останній не підписував. Натомість саме вона поставила свій підписи у вказаних договорах в графі «орендодавець», не маючи жодних повноважень підписувати вказані догори від імені орендодавця ОСОБА_3 Оформленням спадщини займалась лише вона, оскільки ОСОБА_2 видала на неї доручення з відповідними повноваженнями.

В судовому засіданні (що відбулося 21.12.2016 року) позивач ОСОБА_2 позов підтримала та просила його задовольнити, при цьому пояснивши, що вона спадщину особисто не оформляла та не займалась жодним питанням щодо цих земельних ділянок.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_4 позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, вказавши, що відсутні передбачені законом підстави для визнання вказаних договорів оренди землі недійсними в зв'язку зі спливом строків позовної давності. Крім того, наголошував на те, що позивачі після оформлення спадщину не мали жодних заперечень та продовжували отримувати орендну плату.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази (копію паспорту ОСОБА_3; копію акту про встановлення меж земельних ділянок в натурі та передачу і прийом межових знаків під охорону та зберігання від 30.04.2001 року; копії свідоцтв про право на спадщину за заповітом на імя ОСОБА_2 від 09.08.2012 року; копії свідоцтв про право на спадщину за законом на імя ОСОБА_1 від 09.08.2012 року; довідку відділ Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області від 21.09.2015 року; повідомлення Плющівської сільської ради Баштанського району від 30.03.2016 року; повідомлення відділу Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області від 23.03.2016 року; копію рекомендованого повідомлення; заяву про розірвання договору оренди землі 23.09.2015 року; договір оренди землі від 20.02.2007 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель 21.05.2007 року за № 66; договір оренди землі від 20.02.2007 року, зареєстрований у Державному реєстрі земель 21.05.2007 року за № 67; акти про передачу та прийом земельної ділянки від 25.05.2007 року; копію державного акту на право приватної власності на землю ІІ-МК № 012683; копію кадастрового плану земельних ділянок; копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.10.2013 року; висновок експерта від 21.07.2016 року № 1199; копії видаткових касових ордерів від 24.02.2017 року, копії угод від 01.11.2016 року про внесення змін до договору оренди землі №2,3 від 20.02.2007 року ), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 7,97 га, яка розташована на території Плющівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області. В 2007 році позивач ОСОБА_1 замість свого чоловіка ОСОБА_3, не маючи відповідних повноважень, підписала договори оренди вищевказаної земельної ділянки з ФГ "Поле". В грудні 2008 року помер ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на вказані земельні ділянки. Позивачі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та 09.08.2012 року отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на вище вказані земельні ділянки після смерті останнього. Після оформлення в спадкових правах позивачі звернулися до ФГ «Поле», де отримали копії вказаних договорів оренди земельних ділянок, укладених від 20.02.2007 року, позивачі зясували, що вказані договори укладені на 25 років та в даних договорах підпис орендодавця виконаний не ОСОБА_3, а вчинений ОСОБА_1, яка не мала жодних правових підстав розписуватися у вказаних договорах від імені ОСОБА_3

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обов'язок по доказуванню та наданню доказів покладається на сторони.

При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

З'ясування належності підпису певній особі потребує спеціальних знань, а тому ці обставини мають встановлюватись за допомогою почеркознавчої експертизи.

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1199 від 21 липня 2016 року (а.с. 107-112) підписи в договорах оренди землі між ОСОБА_3 та ФГ «Поле» від 20.02.2007 року виконані ОСОБА_1.

Суд вважає, що вказана експертиза є обґрунтованою та узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема, з поясненнями позивача ОСОБА_1, яка в судовому засіданні пояснила, що саме ставила підписи у вище вказаних договорах оренди землі, при цьому ОСОБА_3 жодним чином не уповноважував її ставити підписи від його імені.

За загальним правилом, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Виняток з цього правила стосується фізичних осіб, які через хворобу або фізичні вади не можуть підписатись власноручно. В такому випадку за дорученням такої особи та в її присутності текст правочину підписує інша особа. При цьому, підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, має бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала, що померлий ОСОБА_3 надавав їй передбачені законом повноваження підписувати спірні договори. Відповідачем такі заперечення позивачки не спростовані.

Отже, підписи від імені ОСОБА_3 вчинено іншою особою без дотримання положень ст. 207 ЦК України, а також за відсутності належної довіреності, наданої за правилами статей 244, 245 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі ст. 14, 15 Закону України «Про оренду землі» , договір оренди землі укладається у письмовій формі та обов'язково має містити певні умови, які є істотними для таких договорів, зокрема строк дії договору. Відсутність однієї з істотних умов, є підставою для визнання договору оренди землі недійсним.

Відповідно до ст. 18 Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Враховуючи наведене, а також специфіку договорів оренди землі, а саме обов'язкову наявність в договорі певних істотних умов та обов'язкову державну реєстрацію цих договорів, суд вважає, що відсутність особистого підпису сторони в договорі оренди землі свідчить про те, що сторони не узгодили всі істотні умови договору, передбачені Законом.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що під час укладання договорів, текст договорів було підписано від імені ОСОБА_3 сторонньою особою, яка не мала належних повноважень на вчинення такої дії. А тому, не можна вважати, що сторони досягли усіх істотних умов договору оренди землі, що є підставою, передбаченою ст. 15 Закону України «Про оренду землі», для визнання спірних договорів недійсними.

Посилання представника відповідача на те, що на час розгляду справи в суді сплив передбачений законом трирічний строк позовної давності не може бути підставою для відмови в задоволенні позову за наступного.

В судовому засіданні з пояснень позивачів встановлено, що позивач ОСОБА_2 дізналася про те, що договори оренди землі були підписані не спадкодавцем ОСОБА_3 лише після того, як отримала копії договорів оренди земельних ділянок, які відповідачем були надані в подальшому, після оформлення спадкових прав.

При цьому, відповідачем не було надано жодних фактичних даних на підтвердження того, що позивачі (зокрема, ОСОБА_2М.) отримали копії вищевказаних договорів в певний конкретний час, саме з якого має відліковуватися початок перебігу позовної давності та саме із вказаного часу сплив передбачений законом трирічний строк позовної давності.

Крім того, наявні в матеріалах справи повідомленнями відділу Держземагенства у Баштанському районі Миколаївської області від 23.03.2016 року (а.с.12) та Плющівської сільської ради Баштанського району від 30.03.2016 року (а.с.11) свідчать, що позивачі зверталися до вказаних органів з метою отримання копій вище вказаних договорів оренди земельної ділянки, що в свою чергу свідчить про те, що позивачі (зокрема, позивач ОСОБА_5М.) не мали вказаних договорів та не могли ознайомитися з їхнім змістом з метою зясування обставин укладення вказаних договорів, що також свідчить про пред'явлення позову в період строку позовної давності.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачами витрат становлять 551 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого кожним позивачем, та 900,48 грн. витрат на проведення експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 214; 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та фермерським господарством «Поле» 20 лютого 2007 року та зареєстрований 21 травня 2007 року Баштанським районним відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» в Державному реєстрі земель за № 66.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та фермерським господарством «Поле» 20 лютого 2007 року та зареєстрований 21 травня 2007 року Баштанським районним відділом Миколаївської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України» в Державному реєстрі земель за № 67.

Стягнути з фермерського господарства «Поле» на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Стягнути з фермерського господарства «Поле» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в сумі 900 (девятсот) гривень 48 копійок.

Стягнути з фермерського господарства «Поле» на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: