Справа № 354/403/16-ц
Провадження по справі № 2/354/108/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді: Іванова А.П.

при секретарі: Савчук М.І.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

15.06.2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про поновлення його на посаді тренера викладача зі стрибків на лижах з трампліну (за сумісництвом) у Ворохтянській обласній дитячій юнацькій спортивній школі із зимових видів спорту та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з 31.08.2011 року він працював на посаді тренера-викладача зі стрибків на лижах з трампліну (за сумісництвом) у Ворохтянській ОДЮСШ із зимових видів спорту. 16.05.2016 року наказом №23 його було звільнено із займаної посади в звязку із систематичним порушенням трудової дисципліни та невиконанням навчальної програми для вихованців групи попередньої підготовки. При цьому, за період його роботи у Ворохтянській ОДЮСШ із зимових видів спорту до нього не предявлялися претензії та не вживалися заходи дисциплінарного впливу, він не порушував трудової дисципліни. Позивач також зазначає, що йому не було відомо про акти перевірок і протоколи засідань, посилання на які зроблено у наказі №23 від 16.05.2016 року, як на підставу його звільнення, також відповідачем не вказано у наказі норми КЗпП України, на підставі якої його звільнили. Причини його звільнення, які вказані в наказі №23 від 16.05.2016 року не відповідають обставинам справи, а звільнення його із займаної посади відбулося із порушенням чинного законодавства і є незаконним. Профспілкова організація, членом якої є позивач, не давала згоди на його звільнення. Тому позивач просить задовольнити позов та поновити його на роботі на посаді тренера - викладача Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту з 16 травня 2016 року та стягнути з Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення з роботи до дня поновлення на роботі.

В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позов в повному обсязі.

Представник відповідача, директор Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що ОСОБА_1, як тренер, не виконував свої обовязки, навчальна програма ним не була виконана, діти які тренувались в його групі, не мали необхідних навичок для стрибків з трампліну на лижах. Дисциплінарні стягнення за вказані недоліки в роботі на ОСОБА_1 не накладались. За неналежне виконання навчальних програм ОСОБА_1 попереджався про неповну посадову відповідність, але це не було дисциплінарним стягненням.

Систематичне порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 полягало у неявках на збори трудового колективу школи.

Суд вислухавши сторін, представника позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши наявні у справі докази, та оцінивши їх у сукупності з показаннями сторін та свідків, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно наказу №23 від 31.08.2011 року по Ворохтянській обласній дитячій юнацькій спортивній школі із зимових видів спорту (а.с.2) ОСОБА_1 прийнятий на посаду тренера-викладача зі стрибків на лижах з трампліну по сумісництву з 01.09.2011 року.

Згідно наказу №23 від 16.05.2016 року по Ворохтянській обласній дитячій юнацькій спортивній школі із зимових видів спорту (а.с.3) ОСОБА_1 звільнено за систематичне порушення трудової дисципліни та невиконання навчальної програми для вихованців групи попередньої підготовки, при цьому в самому наказі про звільнення не вказано за якою статтею КЗпП України ОСОБА_1 звільнено з роботи, його підпис про ознайомлення з наказом в наказі про звільнення відсутній.

Із протоколів засідань зборів педагогічного колективу Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту від 15.03.2016 року (а.с. 42-43), від 03.02.2016 року (а.с. 44-45) від 25.01.2016 року (а.с. 46-47) вбачається, що ОСОБА_1 був відсутній на вказаних зборах. Директор Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що неявка ОСОБА_1 на збори педагогічного колективу свідчила про порушення ним трудової дисципліни.

Згідно наказу №4 від 26.01.2016 року (а.с.51) по Ворохтянській обласній дитячій юнацькій спортивній школі із зимових видів спорту ОСОБА_1 оголошено про неповну службову відповідність, однак в судовому засіданні директор Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту ОСОБА_3 пояснив, що цей наказ не був наказом про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, а в такий спосіб тренерам, в тому числі ОСОБА_1 було вказано на неналежне виконання навчальних програм.

Згідно акту перевірки занять тренера-викладача ОСОБА_1 від 14.12.2015 року (а.с.9) тренером приділяється мало уваги правильності виконання вправ.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що до ОСОБА_1 були претензії з приводу організації та проведення тренувань, однак про накладення на нього дисциплінарних стягнень йому не відомо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 нормально працював багато років, проте в подальшому до нього були зауваження та обговорювалось питання про його відсторонення, а не про звільнення з роботи. Профспілковий комітет школи не надавав згоди на звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він є головою профспілкового комітету школи, однак керівництво школи не зверталося із клопотаннями про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з роботи, відповідно профспілковий комітет не надавав своєї згоди на звільнення ОСОБА_1, який був членом профспілки школи.

Аналізуючи надані докази в сукупності з поясненнями сторін і свідків, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був звільнений з роботи з порушеннями норм КЗпП України, наказ про його звільнення підлягає скасуванню, а він поновленню на роботі з таких підстав.

Судом встановлено, що в наказі №23 від 16.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1 не вказано статтю КЗпП України, за якою його було звільнено, однак, суд приходить до висновку, що згідно тексту цього наказу він звільнений за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, відповідно до якого трудовий договір може бути розірвано в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник, які до нього були застосовані дисциплінарні стягнення, та які порушення він допустив після застосування до нього дисциплінарних стягнень і коли.

При цьому, відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» за передбаченими п.3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

У справах про поновлення на роботі обов'язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця.

Як встановлено в судовому засіданні до ОСОБА_1 не застосовувались ні дисциплінарні стягнення, ні громадські стягнення, що підтвердив директор Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту ОСОБА_3 та не спростовується жодним доказом у справі.

При визначенні порушень трудових обов'язків ОСОБА_1, як систематичних, суд не враховує заходи впливу, які застосовувались до нього наказом №4 від 26.01.2016 року про неповну службову відповідність, оскільки вони не є дисциплінарним стягненням у розумінні п.3 ст.40 КЗпП України, що підтвердив директор Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту ОСОБА_3, та не враховує його неявки на засідання зборів педагогічного колективу Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту, оскільки за це на ОСОБА_1 дисциплінарні стягнення не накладались.

Крім того, позивач ОСОБА_1 на час звільнення був членом профспілкової організації Ворохтянської ОДЮСШ із зимових видів спорту, що підтвердив в судовому засіданні голова профспілкової організації ОСОБА_6

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону України від 15 вересня 1999 р. N 1045-XIV "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності"(далі - Закон N 1045-XIV) і ч.2 ст.252 КЗпП України однією з гарантій можливості здійснення працівниками підприємства, установи, організації, обраними до складу виборної профспілкової організації, своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є.

Проте в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували додержання відповідачем встановленого законодавством порядку притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення, зокрема: пояснення у позивача не відбирались, до профспілкової організації представник відповідача не звертався для отримання згоди на звільнення ОСОБА_1

З огляду на викладене суд вважає, що законні підстави для звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України були відсутні, тому наказ №23 від 16.05.2016 року Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту про його звільнення з роботи слід скасувати та поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді тренера - викладача Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту з дня його звільнення.

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

З урахуванням цих норм, відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати від 8 лютого 1995 р. N 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідна правова позиція міститься і в постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі N 6-511цс16 та від 14 вересня 2016 року у справі № 6-419цс16, яка з огляду на положення ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Таким чином, ураховуючи, що вина ОСОБА_1 в тривалому розгляді справи про його поновлення відсутня, слід застосувати до спірних правовідносин положення статті 235 КЗпП України та стягнути середню заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Згідно довідки від 13.06.2016 року (а.с.117) середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за лютий, березень, квітень 2016 року становить 1646,13 гривень. Тобто за останні два календарні місяці середня заробітна плата ОСОБА_1 становить 1646,13?2= 3292,26 гривень. Кількість робочих днів за останні два календарних місяці до звільнення, тобто за березень, квітень 2016 року становить 43 робочих дні. Таким чином середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці становить 3292,26/43=76,6 гривень.

Період вимушеного прогулу, пов'язаного із незаконним звільненням складає 381 робочих днів з 16.05.2016 року по день поновлення ОСОБА_1 на роботі за рішенням суду 17.11.2017 року

Тому, середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.05.2016 року до 17.07.2017 року складає 381 день ? середньоденну заробітну плату 76,6 гривень = 29184,60 гривень. На думку суду саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Судові витрати підлягають стягненню на користь держави з відповідача.

На підставі наведеного та ст. 43 Конституції України, п. 3 ст. 40, ст. ст. 148, 235, 252 КЗпП України, керуючись ст. ст. 213-215, 88, 367 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Скасувати наказ №23 від 16.05.2016 року Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту про звільнення з роботи тренера - викладача ОСОБА_1 та поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді тренера - викладача Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту з 16 травня 2016 року.

Стягнути з Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29184,60 (двадцять девять тисяч сто вісімдесят чотири гривні 60 копійок) грн.

Стягнути з Ворохтянської обласної дитячої юнацької спортивної школи із зимових видів спорту на користь держави 2918 (дві тисячі девятсот вісімнадцять) гривень судового збору.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А. П. Іванов