Дата документу 13.03.2017
Справа № 334/2585/16-ц
Провадження № 2/334/1301/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Колесник С.Г.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ОСОБА_1 за кредитним договором № ABW5RX13760020 від 19.02.2008р., отримала кредит у розмірі 2682,94грн. строком на 12 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Але, ОСОБА_1 взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору, не виконує, у звязку з чим, станом на 08.02.2016 року, вона має заборгованість в розмірі 22428,60грн., яка складається з:

2682,94грн. - заборгованість за кредитом;

181,81грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

788,76грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

17230,87грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи, відповідно до п. 5.3 Умов та правил надання банківських послуг, у вигляді фіксованої частини 500грн. та процентної складової 1044,22грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку, а також судові витрати понесені ним у звязку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 1378грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, оскільки відповідачкою після отримання кредиту не було здійснено жодної сплати в рахунок погашення кредиту.

Представник відповідачки в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог через пропуск строку позовної давності, бо строк дії договору скінчився.

Вислухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2008 року ОСОБА_1 звернулась ПАТ «Акцент Банк» із заявою № ABW5RX13760020 на отримання кредиту, на підставі якої банком було надано їй кредит в розмірі 2682,94грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 19 лютого 2009 року, включно.

У заяві ОСОБА_1 на отримання кредиту зазначено, що вона ознайомлена і згодна, що її Заява разом з Умовами надання споживчого кредиту та Тарифами складає кредитно-заставний договір між нею та банком.

ОСОБА_1 кредитні кошти отримані, проте зобовязання щодо їх повернення останньою не виконуються, у звязку з чим, станом на 19 лютого 2016 р. вона має заборгованість за кредитом в розмірі 20884,38грн., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2682,94грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 181,81грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 788,76грн.; пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 17230,87грн.

Крім того, п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг за несвоєчасне виконання зобовязань передбачені штрафні санкції у вигляді штрафу (фіксованої частини) 500грн. та штрафу (процентної складової) 1044,22грн.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Ст.257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частина п'ята статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст.. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору строк дії договору визначений в 12 місяців до 19 лютого 2009 року, а тому строк позовної давності сплив 19.02.2012 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачем взагалі жодного платежу по кредитному договору внесено не було.

В судовому засіданні представник позивача з клопотанням про поновлення строку позовної давності до суду не звертався. Посилання представника позивача на те, що термін позовної давності не може бути застосований до зобовязань, які не припинені їх належним виконанням, суд не бере до уваги, оскільки термін позовної давності починає свій перебіг від дня коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права і не залежить від наявності юридичного факту припинення зобовязань через належне його виконання.

Таким чином, аналізуючи всі здобуті докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено через пропуск строку позовної давності звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 615, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Колесник С. Г.