АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/609/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - ОСОБА_5 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 листопада 2016року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі сплаченого страхового відшкодування 10 389,48 гривень. Обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 24 листопада 2014 року в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів Тойота д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та БМВ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 Автомобіль БМВ був застрахований у ПрАТ «СК «УСГ» відповідно до договору добровільного страхування, на виконання умов якого на підставі рахунку, актів виконаних робіт та страхових актів було здійснено виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 10389,48 гривень. Виходячи з того, що ОСОБА_6 є винним у ДТП, то позивач з урахуванням положень ст. 993, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» вважав, що набув право зворотної вимоги до винуватця дорожньо-транспортної пригоди у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник позивача подав апеляційну скаргу. Де ставив питання про його скасування та ухвалення нового рішення, за яким позов підлягав задоволенню у повному обсязі. З підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи також, що судом першої інстанції не було взято до уваги дані про втрату СК «Наста» полісу АС/6216769 цивільно-правової відповідальності ОСОБА_6 відповідно до витягу із сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Також вказуючи на помилковість тверджень суду першої інстанції, щодо права позивача на звернення до страхової компанії винної особи за правилами ст. 993 ЦК України. Так як відповідно до чинного законодавства, страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову вважав, що оскільки, полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 6216769 від 2 грудня 2013 року, відповідно до якого на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача при використанні автомобіля Тойота д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ СК «Наста» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 50000 гривень за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - в сумі 100000 гривень та нульовою франшизою.

То, на думку суду першої інстанції, повинні діяти не правила регулювання деліктних зобов'язань, а положення закону, які передбачають покладення обов'язку відшкодування завданої потерпілому шкоди не на особу, яка завдала шкоди, а на іншу особу. Відтак, обов'язок відшкодувати позивачу витрати, понесені на виплату потерпілій особі страхового відшкодування, лежить на страховику цивільно-правової відповідальності відповідача ОСОБА_6, оскільки це випливає із суті договору страхування цивільно-правової відповідальності.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства вирішив, справу згідно з законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так судом при розгляді справи було встановлено, що 24 листопада 2014 року в м. Києві в м. Києві на перехресті пр-ту. Григоренка та пр-ту Бажана сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Тойота д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та БМВ д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Автомобіль БМВ д.н.з. НОМЕР_2 належить ЮВ «Тек Інжиніринг», яке застрахувало свої майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням вказаним автомобілем, у ПрАТ «СК «УСГ» згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0102-14-00005 від 13 січня 2014 року.

25 листопада 2014 року ТОВ «Тек Інжиніринг» повідомило страховика про настання страхового випадку та подало заяву про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «СК «УСГ» здійснило оцінку завданої потерпілій особі майнової шкоди та виконало свої зобов'язання по виплаті страхового відшкодування, перерахувавши безготівкові кошти в загальному розмірі 10389,48 гривень на рахунок ТОВ «АВТ «Баварія», що підтверджується рахунком-фактурою, актами виконаних робіт, страховими актами, розрахунками суми страхового відшкодування та платіжними дорученнями від 3 грудня 2014 року № 29178 та від 6 січня 2015 року № 20.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій ( страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів ( страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим Законом визначається забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу..

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України.

Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Матеріали справи містять в собі докази на підтвердження винних дій відповідача у скоєнні ДТП, а також сплати позивачем на користь застрахованої особи суми страхового відшкодування, відтак вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_6 є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового за правилами ст. 309 ЦПК України про задоволення вимог позивача з зазначених вище підстав, а також з урахуванням правових позицій висловлених Верховним Судом України, які за положеннями ст.. 360 -7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасувати та постановити нове за яким;

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» ( р/р № НОМЕР_3 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, код ЄДРОУ 30859524) суму страхового відшкодування в розмірі 10389 ( десять тисяч триста вісімдесят дев'ять) гривень 48 копійок та понесені судові втрати в розмірі 1378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень за подачу позовної заяви в суді першої інстанції в розмірі та 1515 ( одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять ) гривень 80 копійок за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: