Справа № 465/5374/16 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/1638/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: ОСОБА_2, представника

ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника

ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Репака В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представником позивача також було подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно яке належить ОСОБА_2, а саме:

- транспортний засіб - автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, 2007р.в., державний номерний знак НОМЕР_1;

- 1/4 частину 3-х кімнатною квартири, загальною площею 91,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- гараж, загальною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

Оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно яке належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), а саме:

- транспортний засіб - автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, 2007р.в., державний номерний знак НОМЕР_1;

- 1/4 частину 3-х кімнатною квартири (реєстраційний номер 13638691), загальною площею 91,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- гараж (реєстраційний номер 36451181), загальною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в апеляційній скарзі, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а саме: скасувати арешт на 1/4 частину 3-х кімнатною квартири (реєстраційний номер 13638691), загальною площею 91,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на гараж (реєстраційний номер 36451181), загальною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 Апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно задоволено заяву про забезпечення позову, оскільки ОСОБА_2 не являється співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 на яку було накладено арешт. Вищевказана квартира належить ОСОБА_9 - 2/4 частини квартири та ОСОБА_10 - 2/4 частини квартири, які не являються суб»єктами обтяжень і не є боржниками. Крім цього, гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, також не належить ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2015 року, відповідно до якого власником даного гаражу є ОСОБА_11.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» Репака В.В. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

У відповідності до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. п. 1, 2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз»яснень п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернувся з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: транспортний засіб - автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, 2007р.в., державний номерний знак НОМЕР_1; 1/4 частина трьохкімнатної квартири, загальною площею 91,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; гараж, загальною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

Оскаржуваною ухвалою заяву про забезпечення позову задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту на майно яке належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2), а саме: на автомобіль CHEVROLET ЕРІСА, 2007р.в., державний номерний знак НОМЕР_1; 1/4 частину трьохкімнатної квартири (реєстраційний номер 13638691), загальною площею 91,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; гараж (реєстраційний номер 36451181), загальною площею 81,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4

Як вбачається з договору дарування ? частки квартири, укладеного 09.10.2015троку, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Коцюбинським А.В., дарувальник ОСОБА_2 передав у власність (подарував), а обдаровуваний, ОСОБА_3, прийняв у власність (прийняв у дарунок, ? (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_1.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2015 року, ОСОБА_3 є власником ? частки квартири АДРЕСА_1, підстава виникнення права власності - договір дарування від 09.10.2015 року.

Тобто, на момент вирішення заяви про забезпечення позову і накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_1, ця частка відповідачу ОСОБА_2 на праві власності не належала.

А відтак, задоволення заяви АТ «Банк «Фінанси та кредит» про забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, належне ОСОБА_2, а саме, на ? частку квартири АДРЕСА_1, є неправомірним, таким, що порушує права ОСОБА_3, який на момент накладення арешту був власником цієї частки квартири.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2016 року щодо забезпечення позову в частині накладення арешту на ? частину трьохкімнатної квартири загальною площею 91.2 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1 - скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частину квартири загальною площею 91.2 кв.м, що знаходиться у АДРЕСА_1.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.