Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

Писаної Т.О., МостовоїГ.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - УДППЗ «Укрпошта») про захист прав споживачів, зобов'язання вчинити дії.

На обґрунтування позовних вимог зазначали, що протягом 2011- 2014 років ними через поштові відділення УДППЗ «Укрпошта» було відправлено рекомендовані міжнародні поштові відправлення на адресу Європейського суду з прав людини. Посилаючись на те, що вони не отримали жодного підтвердження про вручення адресату поштової кореспонденції, а інформація про вручення відсутня в електронному реєстрі УДППЗ «Укрпошта», просили визнати протиправними дії відповідача щодо ненаправлення цінних листів ОСОБА_3 від 17 лютого 2011 року, 13 вересня 2011 року, 22 грудня 2011 року, 26 січня 2012 року, 07 лютого 2012 року, 14 квітня 2014 року, 03 травня 2014 року, ОСОБА_4 від 17 жовтня 2012 року, 09 листопада 2012 року, 08 травня 2013 року та ОСОБА_5 від 04 січня 2013 року, 05 березня 2013 року, 18 березня 2013 року, 20 березня 2013 року, 10 квітня 2013 року, 30 квітня 2013 року, 12 липня 2013 року, 04 вересня 2013 року, 04 жовтня 2013 року, 27 листопада 2013 року на адресу Європейського суду з прав людини, зобов'язати УДППЗ «Укрпошта» прийняти цінні листи, вважати датою їх прийняття поштовим оператором вищевказані дати та направити їх адресату.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині вирішення питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції у нескасованій частині та рішення апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Судами встановлено, що протягом 2011-2014 років позивачі відправляли міжнародні поштові відправлення на адресу Європейського суду з прав людини, які пересилалися через поштові відправлення відділення УДППЗ «Укрпошта». Підтвердженням тому є відповідні поштові квитанції. Однак позивачі не отримали жодного підтвердження про вручення кореспонденції адресату. Позивачі вважають, що УДППЗ «Укрпошта», прийнявши їхні міжнародні відправлення, фактично не здійснила їх доставку адресату. Позивачі вважають, до УДППЗ «Укрпошта» порушені положення Закону України «Про поштовий зв'язок», Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки поштовим оператором не були надані належні послуги поштового зв'язку по пересиланню їхніх міжнародних поштових відправлень до Франції.

Правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв'язку, а також регулювання відносин між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв'язку і користувачами їх послуг визначено Законом України від 04 жовтня 2001 року № 2759-ІІІ «Про поштовий звʼязок» (із змінами та доповненнями).

Послуги поштового зв'язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (ст. 13 ч. 2 вказаного Закону).

Статтею 18 Закону України «Про поштовий звʼязок» передбачена відповідальність операторів за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового звязку. При цьому оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до обєкта поштового зв'язку після шести місяців з дня отримання.

Згідно п. п. 121-125, 128 Правил надання послуг поштового зв'язку (далі - Правила) відправник має право подати заяву про розшук реєстрованого поштового відправлення. У заяві зазначається вид, категорія та номер поштового відправлення або категорія та номер поштового переказу, місце та дата прийняття, прізвище, імя та по батькові (для юридичних осіб найменування) і поштова адреса відправника та адресата, сума оголошеної цінності поштового відправлення, сума післяплати, дані предявленого документа, що посвідчує особу заявника. Під час подання заяви відправник повинен предявити документ, що посвідчує особу, а також розрахунковий документ (фіскальний чек касового апарату).

Заяви про внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази приймаються протягом шести місяців з дня прийняття їх для пересилання, про міжнародні реєстровані поштові відправлення - у строки, передбачені актами Всесвітнього поштового союзу, про міжнародні поштові перекази - у строки, передбачені міжнародними угодами про обмін поштовими переказами (п. 122 Правил).

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Всесвітньої поштової конвенції, затвердженої Указом Президента України від 09 січня 2013 року №5/2013, кожний призначений оператор зобов'язаний приймати рекламації стосовно посилок чи рекомендованих відправлень, відправлень з оголошеною цінністю або відправлень під розписку, які подані в її службі чи в службі іншого призначеного оператора, якщо тільки рекламації представлені протягом шести місяців починаючи з наступного дня після дня подачі відправлення. Рекламації надсилаються пріоритетною поштою, EMS або електронною поштою. Період у шість місяців стосується відносин між позивачами та призначеними операторами й не включає строку пересилання рекламацій між призначеними операторами.

Відповідно до п. 127 положень Правил користувач послуг поштового зв'язку має право, зокрема звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду. Згідно з п. 128 Правил заява не розглядається у разі, коли зокрема минув встановлений для прийняття заяв строк.

Судами встановлено, що позивачі до поштового оператора УДППЗ «Укрпошта» із заявою про розшук міжнародних поштових відправлень протягом шести місяців від дня подачі відправлень не зверталися та звернулися до суду після спливу шестимісячного строку, передбаченого для перевірки за рекламаціями відправників.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки немає можливості встановити, а рівно - не є доведеним факт невиконання чи неналежного виконання оператором поштового зв'язку УДППЗ «Укрпошта» обов'язків з надання послуг поштового зв'язку щодо пересилання поштових реєстрованих міжнародних поштових відправлень позивачів ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, відправлених протягом 2011-2014 років на адресу Європейського суду з прав людини до Франції, оскільки минув встановлений законодавством шестимісячний строк для перевірки претензії відправників.

При цьому за змістом ст. 18 Закону України «Про поштовий зв'язок» (із змінами і доповненнями) оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об'єкта поштового зв'язку після шести місяців з дня приймання.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів та до незгоди з висновком судів попередніх інстанцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на рішення суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2015 року в нескасованій його частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.О. Писана Г.І. Мостова