Провадження № 2/521/2153/17
23 березня 2017 року
Малиновський районний суд м.Одеси у складі
головуючого судді Мурзенка М. В.
при секретарі Кіліян О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, третя особа ОСОБА_6 Біржа,
Представник позивачів ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, дійсним.
Позов мотивовано тим, що 23.10.1997 року на ОСОБА_6 новій біржі між позивачами та відповідачами, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1599/97, що розташоване за адресою: м.Одеса, ву. Гайдара, 40, кв.6. Після оформлення документів зазначений договір було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації. На теперішній час позивачі не мають можливості розпоряджатися належним їм майном, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально, тому вони звернулись до суду із зазначеним позовом та просили визнати вказаний біржовий договір купівлі-продажу дійсним.
Сторони в судове засідання не зявились, були сповіщені належним чином, позивачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили суд задовольнити позов в повному обсязі (а.с.33-34, 39-40)
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 23.10.1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1599/97, який був оформлений на ОСОБА_6 новій біржі, та зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації 24.10.1997 року під № 365 стор. 177 кн. 214 пр., що підтверджується копією зазначеного договору (а.с.18-19)
Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №1599/97 від 23.10.1997 р., квартира, що розташована за адресою: м.Одеса, вул.Гайдара. 40, кв.6, належала відповідачам в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло № 3-9369, виданого УЖКГ Одеського міськвиконкому 11.03.1997 року, зареєстрованого в Одеському МБТІ 16.04.1997 році за № 365, стор.176, кн..217 пр.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003р. до правовідносин, які виникли до 01.01.2004р. застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.
Купівля-продаж житла є договірним зобовязанням і регулюється правилами цивільного законодавства.
Згідно ст.224 ЦК УРСР 1963 р., що підлягає застосуванню до спірних відносин з огляду на дату укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.
Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними"суд на підставі ч. 2ст. 47 ЦК УРСР1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.
Спірний договір містить всі істотні умови, сторонами виконано свої зобовязання за вказаним договором, позивачами було сплачено відповідачам обумовлену ціну квартири, відповідачі передали квартиру позивачам, позивачі зареєстрували за собою право власності на вказану квартиру.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що порушене право позивачів підлягає судовому захисту в обраний ним спосіб шляхом визнання зазначеного вище біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.
Керуючись ст.47,224,225,227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), ст..10,11,14,60,212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1599/97, квартири за адресою: м.Одеса, вул. Гайдара. 40, кв.6 , укладений 23.10.1997 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_1, яка діяла від свого імені та від імені і в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_3, зареєстрований на ОСОБА_6 новій біржі в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний № 1599/97 від 23.10.1997 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргупротягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Мурзенко М.В.