Єдиний унікальний номер 242/1538/17 Номер провадження 22-ц/775/1870/2017
Головуючий в I інстанції Владимирська І.М. Єдиний унікальний номер 242/1538/17
суддя доповідач Новосьолова Г.Г. Номер провадження 22-ц/775/1870/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Груіцької Л.О., Новосядлої В.М.

за участю секретаря Марченко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2017 року рішенням Селидівського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило рішення скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначив, що відповідно до п. 5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505 уповноважений представник сім'ї в заяві про надання грошової допомоги зазначає відомості щодо наявності у будь-якого із членів сім'ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Відповідач у своїй заяві зазначила, що не має такого житла. Проте, в ході перевірки було виявлено наявність у володінні відповідача такого житлового приміщення. Пунктом 11 Порядку визначено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу.

У судове засідання апеляційної інстанції сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми за №5256-5257, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 60, 70).

Крім того, до апеляційного суду від позивача УСЗН Селидівської міської ради надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.64).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови « Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст.2 ЦПК , вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст.8 ЦПК , а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень,підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2017 року позивач УСЗН Селидівської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 перебувала на обліку в УСЗН, що підтверджується довідкою виданою позивачем НОМЕР_1 від 14 лютого 2017 року (а.с.3).

На підставі заяв відповідача ОСОБА_1 №954 від 08 грудня 2014 року, №1299 від 08 червня 2015 року , №3408 від 09 грудня 2015 року, №1625 від 16 червня 2016 року управлінням було призначено грошову допомогу на періоди:

з 08 грудня 2014 року по 07 червня 2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. щомісячно;

з 08 червня 2015 року по 07 грудня 2015 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. щомісячно;

з 09 грудня 2015 року по 07 червня 2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. щомісячно;

з 16 червня 2016 року по 30 вересня 2016 року в розмірі 1326 грн. 00 коп. щомісячно. (а.с.7-10).

Відповідач ОСОБА_1, при зверненні до позивача 08 грудня 2014 року, надала заяву, в якій зазначила, що зареєстрована у м. Горлівка Донецької області і що у неї та у членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної організації немає (а.с.15).

Проте в ході перевірки позивачем встановлено факт наявності у володінні ОСОБА_1 квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_2 (а.с.11).

Тому, позивач звертаючись до суду зазначив, що відповідач ОСОБА_1 подала недостовірну інформацію щодо наявності у неї нерухомого майна у власності, у зв`язку з чим рішенням начальника УСЗН від 22 вересня 2016 року вирішено утримати з ОСОБА_1 занадто отримані кошти, але добровільно відповідач повернути надміру перераховані їй кошти не бажала, тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь УСЗН Селидівської міської ради надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 08 червня 2014 року по 07 грудня 2015 року, з 09 грудня 2015 року по 07 червня 2016 року, з 16 червня 2016 року по 30 вересня 2016 року у розмірі 28 476, 21 гривень (а.с.1-2).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що належна ОСОБА_1 на праві власності квартира розташована у м. Селидове Донецької області, тобто на території проведення антитерористичної операції, отже підстави для стягнення з відповідача отриманої щомісячної адресної допомоги відсутні.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам і зроблений з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

На виконання вимог закону розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно з яким до таких населених пунктів відноситься м. Селидове.

Розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р.

Іншим розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджений новий Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, де також зазначено м. Селидів.

Частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що для безпосереднього управління конкретною антитерористичною операцією та керівництва силами і засобами, які залучаються до здійснення антитерористичних заходів, утворюється оперативний штаб, очолюваний керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України (координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України) або особою, яка його заміщує.

Керівник оперативного штабу визначає межі району проведення антитерористичної операції, приймає рішення про використання сил і засобів, що залучаються до її проведення, а в разі потреби за наявності передбачених законом підстав вносить на розгляд Ради національної безпеки і оборони України пропозиції щодо введення надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а визначено райони та терміни проведення антитерористичної операції - Донецька і Луганська області з 7 квітня 2014 року.

З наведеного свідчить, що районами проведення антитерористичної операції є вся Донецька i Луганська області - з 07 квітня 2014 року по теперішній час, до закінчення терміну її проведення.

Згідно із пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 6 цього Порядку грошова допомога не призначається у разі наявності у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Отже, на час звернення ОСОБА_1 - 08 грудня 2014 року, відповідно до наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року №33/6/а м. Селидове Донецької області є містом, в якому здійснювалася АТО.

Відтак, в період з 08 грудня 2014 року по 07 червня 2015 року, з 08 червня 2015 року по 07 грудня 2015 року, з 09 грудня 2015 року по 07 червня 2016 року, з 16 червня 2016 року по 30 вересня 2016 року включно, відповідачу ОСОБА_1 обґрунтовано призначено щомісячну адресну допомогу, враховуючи той факт, що квартира, яка належить їй на праві власності, знаходиться у місті, що відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З урахуванням наведеного апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, визначився з характером виниклих спірних правовідносин та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і і може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: