Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/213/17
Провадження № 2/650/114/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Коваля В.О.

за участі секретаря - Пилипенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. В.Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського районуХерсонської області

про визнання права власності в порядку спадкування ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла рідна бабуся позивача ОСОБА_2, яка по день смерті проживала в АДРЕСА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у КСП «Промінь». Спадкоємцями за законом першої-шостої черги окрім нього є донька померлої ОСОБА_3, однак остання спадщину не приймала, за продовженням строку до суду звертатися не буде. 11.01.2017 року він звернувся до Великоолександрівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу та рекомендовано звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав і суду пояснив, що він хоче оформити право власності на спадкове майно, що лишилося після смерті його бабусі ОСОБА_2, померлої в 1999 році. На момент її смерті він разом з бабусею не проживав, вона померла у своєї доньки в с. Софіївка Білозерського району. Після її смерті у шестимісячний термін він до нотаріальної контори не звертався, звернувся лише в цьому році, однак йому було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Просить суд задовольнити вимоги позову.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав в межах і з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

З відповіді завідувача Великоолександрівської державної нотаріальної контори позивачеві вбачається, що після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадкоємцями являються позивач та донька померлої - ОСОБА_3, яка спадщину не приймала, за продовженням строку на прийняття спадщини до суду звертатися не буде, про що подала відповідну заяву до держнотконтори.

Державним нотаріусом було проведено перевірки у Спадковому реєстрі на наявність заведеної спадкової справи та наявність заповіту, якими встановлено, що спадкова справа не заводилась, заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Спадкування на вищевказане право на земельну частку (пай) здійснюється згідно положень Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Згідно діючого на день відкриття спадщини законодавства, ст. 549 ЦК УРСР «потрібно було прийняти спадщину». З заявою про прийняття спадщини позивач у встановлений законом шестимісячний строк до держнотконтори не звертався.

З вищевикладеного вбачається, що правовідносини за цим позовом виникли ІНФОРМАЦІЯ_2 року, коли відкрилася спадщина у зв'язку зі смертю спадкодавця, бабусі позивача ОСОБА_2.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР ред.1963р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини ( ст. ст. 525, 526 ЦК УРСР).

Згідно ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно довідки Малоолександрівської сільської ради від 11.10.2016 року ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, постійно по день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. На день смерті з нею ніхто не проживав. По наявним даним сільської ради ОСОБА_2 померла в с. Софіївка Білозерського району Херсонської області у доньки ОСОБА_4.

В матеріалах позову міститься нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 від 27.10.2016 року, згідно якої остання спадкове майно, яке залишилося на день смерті ОСОБА_2, не приймала та до суду звертатися не буде. Шестимісячний термін, встановлений законом для прийняття спадщини вона пропустила, питання про його продовження ставити не бажає. Не заперечує, щоб спадкове майно оформлювалося на ОСОБА_1.

В позовній заяві відсутні дані про батька позивача, чи був він живим на момент відкриття спадщини.

Згідно ст.530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив у управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно відповіді Великоолександрівської державної нотаріальної контори від 14.03.2017 року, ДНК повідомляє, що надати копію спадкової справи № 28 за 2016 рік неможливо, оскільки ОСОБА_1 не є спадкоємцем по цій справі на за законом, не за заповітом. 18.01.2017 року ОСОБА_1 звертався до держнотконтори з питанням оформлення спадщини після смерті його бабусі (по лінії батька) ОСОБА_2. Померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після проведеної перевірки встановлено, що спадкова справа не заводилась, тому спадкоємцю було надано письмове роз'яснення про можливість вирішення цього питання в судовому порядку.

З огляду на вищевикладене ОСОБА_1, який є онуком померлої ОСОБА_2, ні до першої, ні до другої черг спадкоємців за законом не відноситься, не має права на обов'язкову частку, а тому він не є спадкоємцем за законом, не має права на спадкування і не міг прийняти спадщину шляхом управління та володіння спадковим майном.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на необхідність застосування положень діючого Цивільного кодексу України 2003 року .

Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 листа від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Лише якщо спадщина відкрилась після 1 липня 2003 року та не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування на підставі ЦК УРСР, право спадкування виникає також у спадкоємців за законом третьої, четвертої та п'ятої черг ("нових черг") відповідно до статей 1263 - 1265 ЦК України.

Спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, тобто до 1 липня 2003 року, а значить п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не підлягає застосуванню.

Таким чином суд приходить до висновку, що прав на спадкове майно позивач не має, а тому відсутні і підстави для їх захисту. В задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 6, 10,11, 60 ЦПК, ст. ст. 524, 525, 526, 527, 529, 530, 549 ЦК УРСР, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Великоолександрівського районуХерсонської області про визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

На рішення суду протягом 10 днів через райсуд до Апеляційного суду Херсонської області може бути подана апеляція.

СУДДЯ В.О. КОВАЛЬ