Справа №333/5833/17
Пр. № 2/333/2630/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.11.2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., при секретарі Бобко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку та частину земельної ділянки, -
05.10.2017 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі з 09.09.1978 року, який зареєстрований Каїрською селищною радою Горностаївського району, Херсонської області, актовий запис №27. Шлюб між сторонами було розірвано 10.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції міста Запоріжжя, актовий запис № 495. 27.11.2010 року сторони знов уклали шлюб, який було зареєстровано Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1038. Під час шлюбу у 1981 році позивач разом з чоловіком ОСОБА_2 придбали за спільні кошти земельну ділянку у м.Запоріжжі по вулиці Сланцевій, будинок №22. У тому ж році почали перестройку цього будинку. За спільні кошти побудували одноповерховий будинок загальною площею 57 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, які складаються з туалету, душу, літньої кухні, розміром 6,25 кв.м. х 3,92 кв.м., сараю, розміром 2,65 кв.м. х 4,05 кв.м., загородження та інше. Відповідач оформив право особистої власності на житловий будинок № 22 по вулиці Сланцевій у місті Запоріжжі на підставі Рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів № 45/6 від 14.02.1985 року. Актом прийому індивідуального будинку №137/1 від 18.04.1985 року будинок був прийнятий в експлуатацію.
27.05.1985 року відповідачем по справі ОСОБА_2 було отримано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 384 Запорізького міськкомунгоспу виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів. Будівництво будинку здійснювалося у період з 1981 року по 1985 рік. На даний час відповідач відмовляється зареєструвати за позивачем право власності на вищевказаний житловий будинок.
Позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку № 22 розташованого по вулиці Сланцевій в місті Запоріжжі, та ? частину земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою, оскільки земельна ділянка була виділена відповідачу для будівництва житлового будинку та господарських споруд, а будинок побудований в період шлюбу.
В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити останній.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив про що свідчить поштове повідомлення про направлення відповідачу судової повістки.
Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які пояснили, що позивач дійсно приймала участь у будівництві будинку № 22 по вулиці Сланцевій в місті Запоріжжя, та проживала в ньому з 1981 року, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, суд встановив наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 09.09.1978 року, Каїрською селищною радою Горностаївського району, Херсонської області, актовий запис № 27, шлюб було розірвано 10.10.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції міста Запоріжжя, актовий запис № 495.
27.11.2010 року сторони знов уклали шлюб, який було зареєстровано Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1038.
На підставі рішення Виконавчого комітету Комунарської районної ради народних депутатів № 45/6 від 14.02.1985 року право особистої власності на будинок № 22 по вулиці Сланцевій у місті Запоріжжя, що розташований на земельній ділянці площею 600 кв.м., належить ОСОБА_2
Актом прийому індивідуального будинку № 137/1 від 18.04.1985 року, будинок 3 22 по вулиці Сланцевій в місті Запоріжжі, був прийнятий в експлуатацію.
Свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок № 384 Запорізького міськкомунгоспу виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів було видано відповідачеві ОСОБА_2 - 14 лютого 1985 року.
Дійсна вартість житлового будинку № 22, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вулиця Сланцева, згідно висновку про вартість ТОВ «Брок Сервіс плюс» станом на 27.09.2017 року складає 71 657,00 гривень (а.с.26).
Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст.28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.
Вищезазначена норма відповідає діючому Сімейному кодексу України.
Відповідно до статті 60 СК України (який набрав чинності з 01 січня 2004 року) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно зі ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. (ст. 70 СК України).
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 22,23,24 Постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК України, ч. 3ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Таким чином, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов'язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.
Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім'я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Суд вважає встановленим факт набуття сторонами спірного будинку та земельної ділянки під час перебування у шлюбі, вказане майно є сумісною власністю подружжя, а тому належить кожному з подружжя у рівних частках.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому приходить до висновку про їх задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.60,70,71 СК України, ст.328 ЦК України, ст.10,57,60,209,212,213,214,215,218,224,226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину будинку № 22 розташованого по вулиці Сланцева у місті Запоріжжі.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою місто Запоріжжя, вулиця Сланцева, №22.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 716 гривень 57 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя Ю.Р.Піх