Справа № 209/140/17
Провадження № 2/209/496/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участю секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів, стягнутих рішенням суду на неповнолітню доньку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити розмір аліментів, які були стягнуті рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 вересня 2014 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; допустити рішення до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 1994 року. Від шлюбних відносин вони мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які мешкають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Тривалий час протягом декількох років вона з відповідачем не проживає однією сімєю, окремо один від одного мають бюджет. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2014 року з ОСОБА_2 стягнуті аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. На теперішній час постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 17 серпня 2016 року відкрите виконавче провадження за виконавчим листом №209/4405/14-ц, виданим 14 жовтня 2014 року Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх доньок у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття. 30 вересня 2014 року старша донька досягла повноліття. В листопаді 2016 року, їй стало відомо, що аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються з відповідача в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 Позивач вважає за необхідне звернутися до суду з вимогою про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, збільшивши її частку аліментів від доходу відповідача до ? частини.

Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 15 жовтня 1994 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №910 (а.с.8).

Від даного шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №902 (а.с.9) та неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис №815 (а.с.10), довідкою №2102 від 17 грудня 2016 року виданою Головою квартального комітету №3 Дніпровського району (а.с.12) та визнано сторонами у справі.

Згідно копії виконавчого листа №209/4405/14-ц від 14 жовтня 2014 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття (а.с.11).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Частиною 1 статті 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленості між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадку зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я кого-небудь з них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що відповідно до ст.192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Частинами 1, 2 ст.27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Верховною Радою України через прийняття Постанови №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено визнання державою права кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про визначення розміру аліментів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, матеріальний стан батька, відповідач є фізично здоровою, працездатною особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Абзацом 4 п.48 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем наданий суду договір від 13 січня 2017 року, укладений між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про надання правової допомоги у вигляді оформлення позову про визначення розміру аліментів до ОСОБА_2 в Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська. Надана такеож довідка про вартість правової допомоги у розмірі 300 гривень. З наданих позивачем документів не вбачається розрахунку витрат на правову допомогу, не є такі документи доказом оплати відповідних сум, тому це є підставою для відмови у стягненні таких витрат із Відповідача.

При вирішенні питання щодо стягнення суми судового збору за подання відповідного позову, суд виходить із положень ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень на користь держави.

Керуючись ст.ст.183, 192 СК України, ст.ст.3, 10, 61, 88, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру аліментів, стягнутих рішенням суду на неповнолітню доньку задовольнити.

Визначити розмір аліментів, який стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості суду невідомі) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості про стягувача суду невідомі), в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили, і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов