пр. № 2/759/6064/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П'ятничук І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої пошкодженням автомобіля, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат непокритих страховим відшкодуванням збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 113348 грн. 80 коп. та суму витрат пов'язаних з розглядом справи, а саме 1300 грн. за проведення експертного дослідження, 1133 грн. 49 коп. судового збору, витрати на правову допомогу.

Так, з аналізу поданої позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, однак вказує на те, що відповідач проживає в АДРЕСА_1. Дорожньо-транспортна пригода мала місце по пр.Науки в м.Києві.

Місцем проживання фізичної особи згідно із ст. 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

З системного аналізу норм Цивільного кодексу України (ст.29), Цивільного процесуального кодексу України (ст.ст.109, 115, 121,ч.ч. 3, 4 ст. 122), Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» (ст.ст.3, 6, 8), вбачається, що для визначення підсудності конкретної справи конкретному суду вирішальне значення мають офіційні дані органу реєстрації міст перебування та місця проживання фізичної особи, а не дані про її фактичне місце проживання (перебування), навіть і підтверджені отриманням поштової кореспонденції за певною адресою без реєстрації такого місця проживання (перебування).

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч.6 ст. 110 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтись також за місцем завдання шкоди.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач в Святошинському районі м.Києва не зареєстрований, дорожньо-транспортна пригода в якій завдано матеріальної шкоди мала місце за адресою: м.Київ пр.Науки, що територіально також не відноситься до Святошинського району м.Києва.

Таким чином, розгляд поданого позову не може бути здійсненим Святошинським районним судом м. Києва, в зв'язку з тим, що позивачем не дотримано правила підсудності.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачу.

Виходячи з викладеного вище, а також того, що відповідач не знаходиться в Святошинському районі міста Києва, позовна заява має бути повернута позивачу для подачі до належного суду.

Керуючись ст. ст.109, 115, 209 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої пошкодженням автомобіля - повернути позивачу для подачі до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення чи протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, постановленої без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя