Справа № 462/6332/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ЛКП «Богданівка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ЛКП «Богданівка» 31 липня 2015 року звернулось до суду з позовом, в якому зазначило, що відповідачі, які є мешканцями квартири АДРЕСА_1, що знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Богданівка», не сплачують житлово- комунальні послуги. За період з 01.01.2007 року по 01.10.2012р. в них виникла заборгованість у розмірі 9716,15грн., що складається: за утримання будинку і прибудинкової території -2704,53 грн., за центральне опалення - 5960, 79 грн., за холодне водопостачання 116,8 грн., за горяче володостачання - 934,03грн. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9716,15грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що позивач звертався до суду з заявою про видачу наказу про стягнення з відповідачів заборгованості. Наказ був виданий 4.12.2012 року. У звязку зі скасуванням наказу позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом . Вважає, що строк позовної давності не сплив, а тому позов підлягає задоволенню. Просив задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає, що сплив строк позовної давності, також не укладались договори між сторонами на надання таких послуг. Крім того, зазначив, що послуги позивачем надавались неякісні. Квартира АДРЕСА_2 на першому поверсі, він є її власником, у звязку з антісанітарним станом підвального приміщення та постійною несправністю водоканалізаційної мережи будинку квартира сира, запліснівела, потребує постійного ремонту. З цих підстав його дружина та син , відповідач по справі, постійно хворіли, а дружина визнана інвалідом. Тому у 2013 р. вся сімя змушена була виїхати з квартири у звязку з неможливістю проживання. Він неодноразово звертався в різні інстанції зі скаргами на бездіяльність ЛКП. Просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зьявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням відповідача ОСОБА_3 свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він знає відповідача ОСОБА_3 з дитинства, в квартирі АДРЕСА_3 неодноразов в період проживання ОСОБА_3 з сімєю в період з 1998 року по 2013р. , квартира сира, багато плісніви, вся родина через то хворіла, ОСОБА_3 намагався робити ремонт підлоги. У 2013 р. вся родина виїхала на інше місце проживання через хвороби.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в їх сукупності , приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідачі у період виникнення заборгованості за комунальні послуги проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1 50 у м.Львові, що складається з однієї кімнати, загальною площею 29,7 кв.м. Квартира розташована на 1 поверху 5-ти поверхового будинку . Квартира належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3, що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на квартиру №20854 від 30 травня 1994 року, виданого Львівською міською адміністрацією.

Надання житлово-комунальних послуг у період з 01.01.2007 року по 01.10.2012р. забезпечувало ЛКП «Богданівка», що відповідно до ст.11 ЦК України, ст..64,67 ЖК України свідчить про виникнення у власника квартири обовязку сплачувати вартість житлово-комунальних послуг.

Оскільки відповідач ОСОБА_4 не є власником квартири, а тільки зареєстрований в ній відповідати за позовом має тільки відповідач ОСОБА_3

Відповідачем ОСОБА_3 не заперечувалось, що оплата за комунальні послуги ЛКП «Нове» у цей період здійснювалось не в повному обсязі.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24 червня 2004 року визначає основні засади організаційних ,господарських відносин ,що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки. Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг ,крім цього Закону базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів ,що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою КМ України від 24 січня 2006 року №45 , власник та наймач (орендар) квартири зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст..20 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875 ІV споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, розрахунковим періодом для оплати для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно наданих позивачем розрахунків борг відповідачів перед ЛКП «Богданівка» у період з 01.01.2007 року по 01.10.2012р. в них виникла заборгованість у розмірі 9716,15грн., що складається: за утримання будинку і прибудинкової території -2704,53 грн., за центральне опалення - 5960, 79 грн., за холодне водопостачання 116,8 грн., за горяче володостачання - 934,03грн.

Однак позивач пропустив 3 річний строк звернення до суду з заявою про стягнення виниклої у відповідачів заборгованості, встановлений відповідно до вимог ст..257 ЦК України, оскільки звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості лише у жовтня 2012 року, що не заперечувалось позивачем та підтверджується ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 8 лютого 2013 року про скасування судового наказу. Тому суд застосовує строк позовної давності. Відповідно до розрахунку вбачається, що розмір заборгованості за період з 1.10.2009 року по 1.10.2012 року становить 3385,52 грн., з яких 173,2грн. за горяче водопостачання, 2246,46грн. за центральне опалення, 965,86 грн. утримання будинку та прибудинковї території, заборгованість за холодне водопостачаня відсутнє.

Доводи відповідача про те, що договір з ЛКП «Богданівка» на надання послуг не укладався, а тому у відповідачів не виникло обовязку по сплаті цих послуг, не ґрунтується на законі.

Дійсно Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено укладення між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних на основі типового договору. Постановою КМУ від 21 липня 2005року №630 затверджено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Проте, відповідно до ст..11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідач ОСОБА_3 визнає, що послуги надавались, але вони були неякісні. Відповідно до ст..218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину , яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги» випадки, в яких недодержання сторонами письмової форми правочину про надання житлово-комунальних послуг, має наслідком його недійсність, не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачами не позбавляє відповідачів обовязку сплатити фактично отримані ним послуги .

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Відповідно до частини 2 ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний : 6) розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх відповідності.

Відповідно до ст..18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.41 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо.

Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору термін або відмови від підписання акта претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживача.

Відповідно до ст..322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд при вирішенні спору враховує, що з приводу неякісних послуг у АДРЕСА_4 у період з 01.01.2007 року по 01.10.2012р. не було складено жодного акту. Листи санстанції, будівельно-технічне дослідження про ремоні роботи в квартирі на які посилався відповідач, як на доказ своїх заперечень, не є підставою для відмові у задоволені позову.

Таким чином, з огляду на вищезазначене заявлений позов підлягає частковому задоволенню. Суд стягує з ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Богданівка» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3385,52грн., позов в частині стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_4 підлягає відмові.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст..88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Богданівка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за комунальні послуги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Богданівка» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3385,52грн., судові витрати у розмірі 121, 80 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів, з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення- протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова