ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/383/17
Провадження № 2/210/938/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" березня 2017 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Ступак С.В.,

при секретарі судового засідання Драгуновій Я.М.

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Новікової А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з втратою здоров'я на виробництві.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових обов'язків. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що працював на підприємстві відповідача в умовах, які характеризувались перевищенням гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища 27 років 10 місяців, а саме: з 09.02.1986 року по 14.10.2014 рік працював слюсарем-ремонтником з ремонту гірничого устаткування, слюсар черговий та з ремонту гірничого устаткування в кар'єрі, електрослюсар черговий та з ремонту устаткування в кар'єрі, механік виробничої відвальної дільниці, машиніст екскаватора в кар'єрі .

У вересні 2016 року рішенням ЛЕК Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу було встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст.. 9 пиловий бронхіт першої-другої ст.., емфізема легень першої-другої ст..) група В. ЛН першого-другого ст.. та радикулопатія попереково-крижова L5,S1 з помірним статико-динамічним порушенням хребта та больовими синдромами.

Професійне захворювання було встановлено на підставі даних інформаційної довідки про умови праці від 07.07.2015 р. № Ф-2/2-11-3/3004 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював в умовах впливу підвищених параметрів важкості та напруженості праці, виробничого шуму, запиленості повітря робочої зони, несприятливого мікроклімату.

За висновком МСЕК від 10 листопада 2016 року позивачу встановлена втрата професійної працездатності 25 % з 31 жовтня 2016 року з переоглядом в 2017 році. У зв'язку з отриманим професійним захворюванням позивач змушений для підтримання свого стану здоров?я постійно проходити лікування, та щоденно переносити фізичний біль та страждання. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральну шкоду в розмірі 320 000,00 гривень без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання просила суд позов задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник Відповідача - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - в судовому засіданні заперечувала з приводу заявлених позовних вимог, просила суд відмовити Позивачу в їх задоволенні.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Судом встановлено, а також підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме копією трудової крижки, що ОСОБА_4 працював на підприємстві відповідача - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з 09.02.1986 року по 14.10.2014 рік працював слюсарем-ремонтником з ремонту гірничого устаткування, слюсар черговий та з ремонту гірничого устаткування в кар'єрі, електрослюсар черговий та з ремонту устаткування в кар'єрі, механік виробничої відвальної дільниці, машиніст екскаватора в кар'єрі .( а.с.16-19)

Згідно Акту № 30 від 28.09.2016 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (Форма П-4) в пункті 17 встановлено причину професійного захворювання: пил, комплекс шкідливих факторів - фізичне перенавантаження, загальна вібрація. Запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кременію. (а.с.4-6)

Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці. Стаття 153 КЗпП України встановлює, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Із виписки акта огляду МСЕК серії 12ААА № 043337 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 10.11.2016 року слідує, що позивачу при первинному огляді встановлено 25% втрати професійної працездатності з 31 жовтня 2016 року до 01 листопада 2017 року (а.с.18)

З медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу протокол № 1164, від 01.09.2016 року вбачається що захворювання Позивача є професійними. (а.с.9).

Як вбачається з акту № 30 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання п. 13 , зазначено, що на підставі даних інформаційної довідки про умови праці від 07.07.2015 р. № Ф-2/2-11-3/3004 виданої Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу, Криворізького та Широківського районів де вказано, що позивач працював в умовах впливу підвищених параметрів важкості та напруженості праці, виробничого шуму, запиленості повітря робочої зони, несприятливого мікроклімату відноситься по речовим фіброгенної дії - до 3 класу 3 ступеня, по важкості праці - до 3 класу 2 ступеня, по вібрації загально - до 3 класу 1 ступеня, по шуму - до 3 класу 1 ступеня, по мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня, загальна оцінка умов парці працівника відноситься до 3 класу 3 ступеня, з п. 16 вказано акту вбачається, що ОСОБА_4, працюючи в кар'єрі № 3 рудоуправління гірничого департаменту з 02.04.2008 року по 14.10.2014 рік машиністом екскаватора виробничої відвальної дільниці в кар'єрі, здійснював керування екскаватором при виробництві розкривних, переекскаваційних робіт, технічне обслуговування екскаватора, під час виконання робіт підпадав під шкідливу дію пилу, фізичного перенавантаження, загальної вібрації, що перевищувала гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця. А також, працюючи на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в кар'єрі № 3 рудоуправління з 09.12.1986 року по 02.04.2008 року - слюсарем-ремонтником з ремонту гірничого устаткування в кар'єрі, електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування в кар'єрі, механіком виробничої відвальної дільниці, з тих же причин підпадав під вплив підвищених концентрації аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони, фізичному перевантаженню.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що самим фактом втрати позивачем професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло через вплив шкідливих факторів під час роботи протягом тривалого часу на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» йому спричинена моральна шкода, яка згідно ст. 237-1 КЗпП України має бути відшкодована за рахунок відповідача.

За таких обставин, вимоги позивача до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Наявність професійного захворювання у позивача також підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема наданими виписками з медичних карток стаціонарного хворого, з яких убачається, що позивач з приводу отриманих професійних захворювань неодноразово проходив стаціонарне та амбулаторне лікування в закладах охорони здоров'я. Відповідно до медичних документів позивачу рекомендовано: медичне спостереження, санаторно-курортне лікування, відновна терапія, медична реабілітація (а.с. 10-15).

На підставі досліджених доказів, суд вважає, що належним Відповідачем по справі є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», оскільки правовідносини сторін щодо відшкодування моральної шкоди виникли в 2016 році при визначенні МСЕК Позивачу первинно втрати професійної працездатності, тобто в період, коли було скасовано ст.ст. 28 та 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності", відповідно яких обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди покладено було на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Суд зазначає, що припинення дії Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" у частині відшкодування відділенням Фонду моральної шкоди застрахованим не звільняє роботодавця від відшкодування зазначеної моральної шкоди працівнику відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - повинен виплатити Позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців, яким в даному випадку є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди" роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/ шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди, яку йому повинен відшкодувати відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», як власник підприємства, яке не створило працівнику безпечні умови праці, що підтверджується актом форми П-4 від 29.06.2016 року, що призвело до ушкодження його здоров'я на виробництві, та моральних страждань потерпілого.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачеві шкоди здоров'ю, провину відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в її спричиненні та причинно-наслідковий зв'язок між винною поведінкою відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та настанням у позивача негативних наслідків, а звідси й завдання йому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тривалість роботи позивача на підприємстві ПАТ«АрселорМіттал Кривий Ріг» (понад 27 років 10 місяців в шкідливих умовах), ступінь втрати працездатності (з 25% у 2016 році первинно), тяжкість завданої позивачеві моральної шкоди, глибину, тривалість та характер моральних та фізичних страждань, їх інтенсивність та довготривалість, стан його здоров'я, тяжкість трудового каліцтва та професійного захворювання, настання у зв'язку з цим негативних змін у його житті, необхідність лікування, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обсяг втрати позивачем працездатності унаслідок трудового каліцтва та профзахворювання. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Щодо вимоги про стягнення з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 320 000,00 грн., то суд вважає, що така сума належним чином не вмотивована, є завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди. Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 15 000, 00 грн., а в решті позову слід відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладене, керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р., ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23.,1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про стягнення моральної шкоди у зв'язку з втратою здоров'я на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на відшкодування моральної шкоди 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь держави судовий збір в сумі 640,00 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2017 року.

Суддя: С. В. Ступак