РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/19708/17

Пров. №2-о/766/1537/17

15.11.2017 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

при секретарі Щербань А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Суворовський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, у якій зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_2, який помер 22.09.2017 року у м. Сімферополь, про що заявнику видане свідоцтво про смерть серії І-АЯ №606910, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 22.09.2017 року.

При зверненні до Суворовського районного у м. Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки предявлений документ, а саме: свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з чим просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, дата народження - 13.04.1947 рок; місце народження - м. Тячево, Закарпатської області, дата смерті - 22.09.2017 року; місце смерті - Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь.

В судове засідання заявник не зявилась, надала на адресу суду заяву, якою підтримала заявлені вимоги з підстав, викладених у заяві, та просила суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: копією свідоцтва про народження серії І-НМ №328585 видане 08.04.1972 року, де зазначено що 13.03.1972 року у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилась дочка ОСОБА_1, про що зроблений актовий запис за №679.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АЯ №606910, видане Відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департамента записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 22.09.2017 року, ОСОБА_2 помер 22.09.2017 року.

Суворовський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області надав відмову №2863/14.24-52 від 14.11.2017 року щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 оскільки свідоцтво про смерть є недійсним і не створює правових наслідків

Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 2/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 2/5, визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234, ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Пунктом 8 частини 1ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Зважаючи на обставини встановлені у судовому засіданні суд приходить до висновку, що документи видані заявникові на підтвердження смерті ОСОБА_2 не створюють правових наслідків, зважаючи на те, що виданий органом, який не підпорядкований державним органам України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Приписами ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Згідно до ч.1 ст. 17 вищенаведеного Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПУК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Факт смерті ОСОБА_2, підтверджено за допомогою наданих копій документів.

У суду немає жодних підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість письмових доказів та встановлених у судовому засіданні фактів.

Таким чином, зібранні у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви, що передбачено п.8 ч.1ст. 256 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті, а також враховуючи те, що встановлення факту смерті ОСОБА_2, для заявника має юридичне значення, оскільки надасть можливість реалізувати право на отримання свідоцтва про смерть державного зразка - суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту смерті її батька, оскільки реєстрація смерті не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10-11, 15, 16, 60, 88, 209, 256, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа Суворовський районний у м. Херсоні відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Тячево Закарпатської області, громадянина України, який помер 22 вересня 2017 року, місце смерті: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4