н/п 2/490/2335/2017 Справа № 490/4301/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2017 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді - Черенкової Н.П.,
при секретарі - Шевельовій Я.С
з участю позивача ОСОБА_1,
представника третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місяця проживання дитини, третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, -
Позивач звернулася з даним позовом до відповідача, в якому просила визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_1.
Позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Представник третьої особи вважала позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності представника позивача, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
Сторони перебували у шлюбі з 19.11.2004 року до 11.07.2012 року, що підтверджується копією рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.07.2012 року.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після розірвання шлюбу дитина проживала разом з відповідачкою.
Батько дитини ОСОБА_3 надав письмову заяву про те, що він не заперечує проти проживання дочки з матірю.
Як вбачається із довідки від 22.04.2016 року відповідач працює в ТОВ «Каміон» та має стабільний дохід.
Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 16.02.2017 року орган опіки та піклування, виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання ОСОБА_4, 14.10.2006 р. н., з матір'ю ОСОБА_1
При визначенні місця проживання дітей суд також враховує наявність у матері сталого доходу та місця проживання, те, що за місцем проживання та роботи позивачка характеризується позитивно.
В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральності та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матірю.
В силу ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно зі ст. ст. 160, 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, маючи на меті, перш за все, інтереси дитини, приймаючи до уваги її малолітній вік, коли вони особливо гостро потребуює саме материнського догляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволеню та необхідно визначити місце проживання дитини разом з матір'ю ОСОБА_4
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визначити місце проживання дитини ОСОБА_5, 14.10.0206 року народження, з матір'ю ОСОБА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 Сергіївани судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ Н.П. Черенкова