Справа № 572/1565/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2017 року
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - Слободянюка Б.К.
при секретарі - Кудіній А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втаратившим право на користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 і малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившими право на користування будинком №11 розташованим по вул.. Лісна в с. Гранітне Сарненського району Рівненської області належного на праві власності позивачу в звязку з відсутністю їх за місцем реєстрації без поважних причин з 2015 року.
В судове засідання позивач не зявилася, письмовою заявою відмовилася від позовної вимоги про визнання втратившою право користування житловим приміщенням неповнолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позов в частині визнання втратившою право користування житловим приміщенням ОСОБА_2 підтримала.
Відповідач в судовому засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач є власницею житлового будинку 11 по вул.. Лісна в с. Гранітне Сарненського району Рівненської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2015 року №48294888 (а.с.12).
З дослідженої в судовому засіданні довідки Вирівської сільської ради Сарненського району Рівненської області №2262 від 20.06.2017 року вбачається, що довідка видана ОСОБА_1 в тому, що за адресою вул.. Лісна,11 в. с. Граніте зареєстровані ОСОБА_2 з 13.12.2011 року та її малолітня дочка ОСОБА_3 з 20.12.2011 року (а.с.13).
Згідно акту про встановлення факту проживання ОСОБА_2 та її малолітньої дочки ОСОБА_3 за місцем реєстрації від 24.03.2017 року комісією встановлено, що ОСОБА_2 . та її малолітня дочка ОСОБА_3 зареєстровані в домогосподарстві за адресою : с. Гранітне вул.. Лісна,11, але за свідченнями сусідів, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, за місцем реєстрації не проживають з липня 2015 року.
Отже судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу, а саме з 2015 року у спірному будинку не проживає, кошти на утримання будинку та сплату комунальних послуг не надає не бере участь у поточних витратах на обслуговування квартири, її речей у квартирі немає, що було підтверджено позивачем та актом про встановлення місця проживання.
Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім"ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як роз'яснено у п.п. 34, 35 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Тому власник житла має право вимагати визнання попереднього власника та членів сім'ї попереднього власника такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останніх з реєстрації.
Відповідач не є членом сім"ї власника житла, за вказаною адресою не проживає з 2015 року. Вона не цікавиться необхідністю сплачувати будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не веде з позивачем спільне господарство, вони не пов'язані спільним побутом.
Таким чином відповідач втратив право на користування будинком, що належить позивачу.
Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 з 2015 року за місцем реєстрації не проживає, є всі підстави для визнання її такою, що втратила право користування будинком №11 розташованим по вул.. Лісна в с. Гранітне Сарненського району Рівненської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втаратившим право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 втратившою право на користування будинком №11 розташованим по вул.. Лісна в с. Гранітне Сарненського району Рівненської області, який належить на праві власності ОСОБА_1 в звязку з відсутністю за місцем реєстрації без поважних причин з 2015 року.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: .