Справа № 157/3037/17
Провадження №2/157/390/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що 04 березня 2007 року померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно, зокрема, житловий будинок по вул. Нова, 15 в с. Дубровиця Камінь-Каширського району Волинської області та сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно із заповітом, який залишила ОСОБА_4, спадкоємцем цього майна є позивач ОСОБА_1 Однак спадщину у встановлений законом шестимісячний строк позивач не прийняла, оскільки вважала, що зберігаючи в себе правовстановлюючі документи на майно та здійснюючи догляд за спадковим будинком, набула право власності на нього. У звязку з цим, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину та розяснив право звернутися до суду з даним позовом.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що доглядаючи матір та вступивши в управління спадковим майном після її смерті, вважала, що прийняла спадщину, а тому не подавала відповідну заяву до нотаріальної контори.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю. Пояснила, що її рідна сестра ОСОБА_1 здійснювала догляд за їх матірю ОСОБА_4 до самої смерті, а тому саме вона має право на спадщину, про що і вказала в своєму заповіті їх мати.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, пояснив, що матір доглядали всі діти, в тому числі й він. Заповіт від імені ОСОБА_4 вважає недійсним, оскільки він складався, коли остання вже не розуміла значення своїх дій. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не вважає поважною.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов безпідставний і до задоволення не підлягає.

Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 за життя була власником житлового будинку по вул. Нова, 15 в с. Дубровиця Камінь-Каширського району Волинської області та володіла правом на земельну частку (пай) в КСП «Видричівське». Дані обставини підтверджуються довідкою Видричівської сільської ради № 1573 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 11) та сертифікатом серії ВЛ № 0141366 (а.с. 10). 26 жовтня 2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений Видричівською сільською радою Камінь-Каширського району за Р№ 63, яким усе вказане вище майно заповіла позивачу ОСОБА_1

04 березня 2017 року ОСОБА_4 померла (а.с 6). Після її смерті відкрилася спадщина на усе належне їй майно. Проте, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк не прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття зі спадкодавцем постійно не проживала та не подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Наведене підтверджується довідкою Видричівської сільської ради № 1573 від 12 жовтня 2017 року (а.с. 11) та поясненнями самої позивачки, яка вказала, що не вчинила необхідних для прийняття спадщини дій, оскільки не була досконало знайома з нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не наведено поважних причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, статтями 1270, 1272 ЦК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення

Головуючий: ОСОБА_5