У Х В А Л А

21 листопада 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Євро-Київ» про зобов'язання вчинити дії, виселення та визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, подана представником ОСОБА_3, з пропуском строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року; крім того, відповідність сплаченого заявником розміру судового збору (1 800 грн) як за подання касаційної скарги майнового та немайнового характеру не було підтверджено належними доказами.

Ухвалою суду касаційної інстанції від 11 жовтня 2017 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не міг перевищувати тридцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У листопаді 2017 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла заява із матеріалами на усунення недоліків, у якій представник заявника виклав обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року, у підтвердження чого надав ксерокопії матеріалів справи, запиту до апеляційного суду та відповідь на нього; крім того, у вказаній заяві представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначено про повну сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 800 грн, який розраховано виходячи з вартості будівництва спірного майна (150 000 грн), що підтверджується ксерокопію доданого до заяви договору № 05/01/10 від 05 січня 2010 року, проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 11 жовтня 2017 року в частині повної сплати судового збору, зокрема, за вимогу немайнового характеру, ОСОБА_2 не виконано.

Таким чином, зі змісту надісланої представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заяви від 09 листопада 2017 року вбачається про його обізнаність щодо недоліків поданої касаційної скарги, проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 11 жовтня 2017 року в частині сплати судового збору за подання касаційної скарги немайнового характеру (зобов'язання вчинити певні дії) станом на 21 листопада 2017 року ним не виконано, а тому касаційну скаргу слід визнати неподаною та повернути.

Згідно положень ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 328 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог ухвали суду в установлений строк, скарга вважається неподаною та повертається.

Роз'яснити заявнику, що згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2014 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М.Мазур