Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/5885/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Ковальова Ю.В.
Пр. № 22-ц/778/3422/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив:

- визнати поновленим на той же самий строк та на тих же умовах договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:010:0004) від 13.10.2004 року (зареєстрований 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ним - ОСОБА_3;

- визнано за ним - ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою (кадастровий номер :04:010:0004), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства на підставі поновленого договору оренди від 13.10.2004 року (зареєстрованого 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), укладеного між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ним - ОСОБА_3

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.07.2016 року по справі №320/1123/16-ц, яке набрало законної сили 12.07.2016 року, визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ухилення від укладення додаткової угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки від 13.10.2004 року. Як було встановлено вказаним рішенням суду, 13.10.2004 року між Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області та ним було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населених пунктів, загальною площею 13 га, цільове призначення для організації та ведення фермерського господарства, категорія земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення. Договір укладений на 10 років та набуває чинності з моменту його державної реєстрації. Позивач належно виконував обовязки за умовами договору, завчасно, до спливу строку договору, повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою після закінчення строку договору, листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди протягом одного місяця не отримував. Тому, вважає, що договір оренди землі, на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі має бути поновленим.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року (а.с.77-78) позов задоволено.

Визнано поновленим на той же самий строк та на тих же умовах договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:010:0004) від 13.10.2004 року (зареєстрований 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3

Визнано за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою (кадастровий номер :04:010:0004), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства на підставі поновленого договору оренди від 13.10.2004 року (зареєстрованого 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), укладеного між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області у своїй апеляційній скарзі (а.с.85-100) просило рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 136), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 1138).

У судове засідання 23 листопада 2017 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи (а.с. а.с. 140) позивач ОСОБА_3 та представник останнього не зявились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів апеляційного суду визнала неповажною причину неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_3 і на підставі ст. 305 ч. 2 ЦПК України ухвалила розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю позивача ОСОБА_3 та представника останнього за присутністю представника відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області за довіреністю (а.с.143) ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області - ОСОБА_5, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його скасувати і ухвалити нове рішення по суті.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що задовольняючи позов позивача у цій справі, суд першої інстанції керувався ст.ст. 15, 57, 59- 60, 107, 208, 212-215 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позову позивача у цій справі.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення суду першої інстанції у цій справі вказаним вимогам не відповідає.

Має місце неповне зясування судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково вважав встановленими; невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам цієї справи; а також порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У порушення вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному зясуванню обставин цієї справи, взагалі самоусунувся від встановлення фактичних обставин цієї справи, витребування у сторін доказів на підтвердження цих фактичних обставин, пославшись в обґрунтування свого рішення у цій справі на ст. 61 ч. 3 ЦПК України та лише ті обставини, які були встановлені рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.07.2016 року по справі № 320/1123/16-ц, яким визнано протиправною бездіяльність ОСОБА_2 Управління Держземагенства у Запорізькій області, правонаступником якого є ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області, щодо ухилення від укладення додаткової угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер якої :04:010:0004, від 13.10.2004 року, зареєстрованого за № 01 17.11.2004 року, та яким начеб - то було встановлено факт належного виконання орендарем умов договору оренди, дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, ненадання орендодавцем доказів надіслання у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк та отримання позивачем вказаної відмови, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 грудня 2016 року, яка у подальшому була скасована ухвалою ВССУ від 27.09.2017 року (копія а.с. 144-150) з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, новий апеляційний розгляд справи ще не відбувся (а.с.151-152).

Проте, суд першої інстанції у цій справі не звернув належної уваги на те, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для суду у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України сприяв повному та всебічному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області, зокрема розяснив представникові останнього у судовому засіданні право надати апеляційному суду докази, передбачені ст. 303 ч.2 ЦПК України, та наслідки ненадання таких доказів, а саме те, що розгляд цієї справи апеляційним судом буде відбуватись на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.

Відповідач ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області через свого представника скористався своїм вищезазначеним правом, розясненим йому у судовому засіданні апеляційним судом на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, та зокрема надав апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи у даному судовому засіданні докази, передбачені ст. 303 ч.2 ЦПК України (а.с. 153-157).

На підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів апеляційним судом було встановлено, що 13 жовтня 2004 року між Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населених пунктів, загальною площею 13 га, цільове призначення для організації та ведення фермерського господарства, категорія земельної ділянки землі сільськогосподарського призначення. Договір укладений терміном на 10 років та набуває чинності з дати його державної реєстрації. В разі виконання умов договору орендар має переважне право на продовження терміну договору оренди. Для продовження терміну дії договору оренди орендар зобовязаний не пізніше, ніж за два місяці до закінчення строку оренди, звернутися до орендодавця з відповідним клопотанням. Орендна плата один відсоток від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнту індексації.

17 листопада 2004 року зазначений договір було зареєстровано ДП «Мелітопольський районний центр державного земельного кадастру» за № 01 в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

25 вересня 2008 року між Мелітопольською районною державною адміністрацією Запорізької області та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13 жовтня 2004 року, відповідно до якої сторони внесли зміни та доповнення до договору оренди в частині встановлення орендної плати у розмірі 2 відсотків грошової оцінки земельної ділянки.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України викладено в такій редакції: «центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб».

ОСОБА_3, маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, направив ОСОБА_2 управлінню Держземагенства у Запорізькій області лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, в якому просив поновити дію договору на 10 років. До листа було додано відповідний перелік документів щодо орендованої земельної ділянки, у тому числі проект додаткової угоди без змін істотних умов договору. Зазначений лист з додатками ОСОБА_2 управлінням Держземагенства у Запорізькій області отримано 27 серпня 2014 року вх. № 27-8223/0/1-14 (інформація а.с. 154 - надана відповідачем апеляційному суду та може бути прийнята апеляційним судом на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 303 ч.2 ЦПК України).

Листом № 27-8-0.4-8196/2-14 від 04 вересня 2014 року ОСОБА_4 управління Держземагенства у Запорізькій області запропонувало позивачу змінити умови договору оренди в частині встановлення строку дії договору на 5 років та орендної плати у розмірі 6 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 156 -157 наданий відповідачем апеляційному суду та може бути прийнятий апеляційним судом на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 303 ч.2 ЦПК України).

22 вересня 2014 року позивач надав ОСОБА_2 управлінню Держземагенства у Запорізькій області лист (вх. № 9309 від 22вересня 2014 року) з пропозицією додержуватися умов договору та продовжити його дію на 10 років із встановленням орендної плати у розмір 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, обґрунтовуючи тим, що орендована земельна ділянка розташована на збіднілих по органічному складу ґрунтах з низьким ресурсом родючості ґрунту, внаслідок чого не можливо отримувати повноцінні, якісні врожаї сільгоспкультур (інформація а.с. 155 - надана відповідачем апеляційному суду та може бути прийнята апеляційним судом на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 303 ч.2 ЦПК України).

Листом № 11-8-0.3-9446/2-14 від 09 жовтня 2014 року відповідач повідомив ОСОБА_3, що ним не погоджено змін до істотних умов договору оренди, при цьому зазначив, що позивачу необхідно виконати умови договору оренди землі щодо повернення земельної ділянки орендодавцеві (а.с. 154 - наданий відповідачем апеляційному суду та може бути прийнятий апеляційним судом на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України, як доказ, передбачений ст. 303 ч.2 ЦПК України).

27 травня 2016 року припинено державну реєстрацію юридичної особи ОСОБА_2 управління Держземагенства у Запорізькій області, правонаступником якого є ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Задовольняючи позов позивача у цій справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не надано доказів отримання ОСОБА_3 листа № 11-8-0.3-9446/2-14 від 09 жовтня 2014 року, що свідчить про те, що орендодавець не повідомив орендаря у місячний строк про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди. Факт належного виконання орендарем умов договору оренди, дотримання ним строків та процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, ненадання орендодавцем доказів надіслання у встановлений законом строк відмови у поновленні договору на новий строк та отримання позивачем вказаної відмови свідчать про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що позовні вимоги позивача у цій справі є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та помилково:

- визнав поновленим на той же самий строк та на тих же умовах договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер :04:010:0004) від 13.10.2004 року (зареєстрований 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства, укладений між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3;

- визнав за ОСОБА_3 право користування земельною ділянкою (кадастровий номер :04:010:0004), площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства на підставі поновленого договору оренди від 13.10.2004 року (зареєстрованого 17.11.2014 року за № 01 в Запорізькій регіональній філії Державного підприємства Центр державного земельного кадастру ), укладеного між Мелітопольською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3

Однак, із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на наступне.

У ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, ч. ч. 1-3, 5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Однак, у цій справі встановлено, що орендодавець ОСОБА_4 управління Держгеокадастру у Запорізькій області протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди надіслав орендарю відмову у поновленні договору на новий строк на той самий строк та на тих самих умовах, запропонував інші істотні умови (строк 5 років, орендна плата 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки), з прийняттям яких не погодився орендар ОСОБА_3

Згідно із ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

За таких обставин, переважне право орендаря ОСОБА_3 на укладення договору оренди землі площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства, припинилося.

При вищевикладених обставинах, правові підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання поновленим на той же самий строк та на тих же умовах вищезазначеного договору оренди земельної ділянки від 13.10.2004 року, площею 13 га ріллі із земель запасу Новгородківської сільської ради, яка знаходиться за межами населеного пункту для організації та ведення фермерського господарства, укладеного між ним та Мелітопольською районною державною адміністрацією, у цій справі відсутні.

Позовні вимоги позивача до відповідача у цій справі про визнання поновленим на той же самий строк та на тих же умовах вищезазначеного договору оренди земельної ділянки від 13.10.2004 року є первісними за своїм змістом для похідних від них позовних вимог позивача до відповідача у цій справі про визнання за позивачем права користування вищезазначеною земельною ділянкою.

Відмова судом за рішенням суду у задоволенні первісних позовних вимог позивача до відповідача у цій справі є підставою для відмови судом також у задоволенні похідних від них вимог позивача до відповідача у цій справі.

В силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді в першій інстанції.

За таких обставин, доводи відповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Тому, апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області слід задовольнити, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії у цій справі відмовити.

Крім того, в силу вимог ст. 88 ч. ч. 1, 5 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_3, як позивачеві, у задоволенні його позову у цій справі у повному обсязі, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області у цій справі будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

При цьому, у звязку із задоволенням апеляційної скарги відповідача апеляційним судом у цій справі, з ОСОБА_3 на користь ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області слід стягнути понесені останнім документально підтверджені судові витрати, повязані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у належному розмірі 1212,64 грн. (розрахунок: 110 % від ставки, що підлягала сплаті позивачем фізичною особою у цій справі при подачі вищезазначеного позову до суду першої інстанції - 1102,40 грн. (розрахунок: 551,20 грн. за 1 позовну вимогу немайнового характеру * 2 позовні вимоги немайнового характеру, оригінал платіжного доручення про сплату судового збору відповідачем на суму 3520,00 грн. а.с.84).

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402- VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Разом із тим, колегія суддів апеляційного суду вважає за доцільне розяснити ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області його право на повернення йому апеляційним судом зайво сплаченого ним судового збору у розмірі 2307,36 грн. (розрахунок: 3520,00 грн. 1212,64 грн.) за наявності відповідного клопотання ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 лютого 2017 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області про зобовязання вчинити певні дії у цій справі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Запорізькій області () судові витрати, повязані із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанції, у розмірі 1212,64 грн.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_6ОСОБА_7