АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5575/17 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 642/2261/17 Скляренко С.О.
Категорія: сімейні Доповідач - Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого: Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з ОСОБА_2, на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обгрунтування позову посилалась на те, що 03.08.2013 між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис №367, однак сторони останні два роки мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає з позивачем, знаходиться на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу дитині.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 09 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000 грн. щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з 11 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким зменшити суму стягнення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, ОСОБА_2 зазначив, що він не має можливості працювати та що на даний час він оспорює батьківство відносно ОСОБА_5

Крім того, апелянт вказав, що він не отримував у встановленому законом порядку копію позову з додатками та про час слухання справи йому стало відомо за добу. Через вказані обставини він не встиг підготуватися до слухання справи та зібрати всі необхідні документи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вимоги ОСОБА_3 є правомірними та обґрунтованими та ґрунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні.

З такими висновками суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що сторони з 03.08.2013 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 03.08.2013.

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 05.08.2015. Дитина мешкає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, що не заперечується відповідачем.

З журналу судового засідання від 09.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 заперечує проти суми 1500 грн., не заперечує, що готовий сплачувати 1000 грн.

ОСОБА_3 змінила позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1000 грн., ОСОБА_2 не заперечував проти змінених позовних вимог.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів у сумі 700 грн, але наголосив, що звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину по досягненню нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 р. N 1801-VIII, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 травня пo 30 листопада складає 1426 грн.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на той факт, що він з поважних причин не має можливості працювати, судова колегія до уваги не приймає, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів з цього приводу.

Крім цього, в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 вказував, що готовий сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1000 грн.

Враховуючи ту обставину, що батьки зобов'язані утримувати дитину та сплачувати аліменти відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо стягнення с ОСОБА_2 аліментів на неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий Л.А.Швецова

Судді А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний