Справа № 682/3282/17
Провадження № 2-о/682/97/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в колегіальному складі: головуючого судді Зеленської В.І., присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2, при секретарі Кондратюк Л.О., з участю прокурора Шепетівської місцевої прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3, представника Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 с. Яблунівка , хворого ОСОБА_4, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника органу опіки та піклування Славутської міської ради ОСОБА_6, розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за заявою головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 ОСОБА_7 про надання психіатричної допомоги ОСОБА_4 у примусовому порядку,

в с т а н о в и в

15.11.2017 р до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла заява головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 ОСОБА_7 про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: госпіталізацію його у психіатричний стаціонар без його згоди.

В судовому засіданні представник ХОПЛ №3 ОСОБА_8 заяву підтримав і пояснив, що ОСОБА_4В страждає психічним розладом у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії, що позбавляє хворого критики до свого стану; хворий являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих. Його поведінка змінилася рік назад у зв"язку зі смертю матері; став висловлювати думку про те, що на нього і на його речі діють дистанційно невідомі сили, пропадають банки з варенням та інші продукти з холодильника; що все це відбувається при зачинених дверях, коли він сам удома. З приводу цього постійно пише звернення в поліцію, вказуючи конкретних осіб, які, нібито, винні в цьому. Тиждень тому звинуватив працівників денного стаціонару в тому, що вони через крапильницю хочуть його отруїти, поводився агресивно, погрожував персоналу. ОСОБА_4 майже не їсть, побоюючись отрути. Три ночі ночував на залізничному вокзалі, щоб "позбутися дії чорної магії". В поведінці імпульсивний, підозрілий. 13.11.2017 року був оглянутий Славутським райпсихіатром та направлений в ХОПЛ №3. Оскільки лікування хворого можливе лише в стаціонарних умовах, ОСОБА_4 не може за станом здоров"я дати усвідомлену згоду на його лікування в умовах стаціонару, просить помістити ОСОБА_4 на стаціонарне лікування в примусовому порядку без його згоди .

З висновку медичного обстеження комісії лікарів-психіатрів Хмельницької ОПЛ №3 від 14.11.2017 р вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає психічним розладом у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу з симптомами шизофренії (маячення переслідування, отруєння, сторонньої дії і впливу), що позбавляє хворого критики до свого стану. ОСОБА_4 представлявляє собою безпосереднью небезпеку для оточуючих, у зв"язку з неможливістю отримати від нього усвідомлену згоду на обстеження і лікування, потребує госпіталізації до психіатричного закладу без його згоди.

Прокурор не заперечує проти задоволення заяви головного лікаря ХОПЛ №3 про поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу на лікування без його згоди.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_4 хворіє з дитинства ДЦП, є інвалідом ІІ групи. ОСОБА_4 може сам собі давати раду, сам готує їсти, проживає один, забезпечений житлом та всім необхідним для проживання, самостійно купує для себе продукти харчування. Але останнім часом став наполегливо відстоювати свої права, зокрема, право на забезпечення автомобілем, як інваліда. Тому звертається до різних інстанцій з вимогами захисту своїх прав.

Представник органу опіки та піклування Славутської міської ради ОСОБА_6 не заперечує проти поміщення ОСОБА_4 в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню № 3 для надання йому психіатричної допомоги в примусовому порядку.

ОСОБА_4 пояснив, що лікування не потребує, так як вважає себе здоровим. Він звертається до правоохоронних органів тому, що у грудні 2016 р було відкрите кримінальне провадження за його заявою про викрадення документів, але до цього часу криміналдьна справа не розслідувана. Крім цього, вважає, що має право на державне забезпечення автомобілем, як інвалід ІІ групи. Проте його право порушується , тому він звертається до державних органів за захистом.

Заслухавши пояснення представника ХОПЛ №3, прокурора, представника хворого та органу опіки і піклування, заслухавши пояснення ОСОБА_4, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів Хмельницької ОПЛ №3 від 14.11.2017 р, суд знаходить, що в задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про психіатричну допомогу" заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу .

Судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є інвалідом ІІ групи у зв"Язку із захворюванням ДЦП; рінаше у психіатричних закладах не лікувався, психічне захворювання виявлене вперше 14.11.2017 р під час обстеження лікарською комісією ХОПЛ №3. ОСОБА_4 надана перша невідкладна допомога.

Проте, судом не встановлено ознак, що свідчили б про прояв агресії ОСОБА_4, вчинення дій, що можуть спричинити шкоду оточуючим. Суд не знайшов підстав вважати, що ОСОБА_4 може бути небезпечним для себе, так як проживає один, сторонньою допомогою не користується, самостійно задовольняє свої життєві потреби, готує їсти, купує речі першої необхідності. ОСОБА_4 є соціально адаптованою особою, має трудовий стаж, може адекватно спілкуватись з оточуючими, що продемонстрував у залі судових засідань.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В ході судового розгляду не встановлено обставин, що свідчили б про те, що ОСОБА_4 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, або неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, на обліку як соціально-небезпечна особа не перебуває. Тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 212-215, 279-282 ЦПК України, ст. 14, 17, 22 Закону України "Про

психіатричну допомогу, суд

в и р і ш и в

Відмовити в задоволенні заяви головного лікаря Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 3 про надання психіатричної допомоги ОСОБА_4 у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя В.І. Зеленська

Присяжні: ОСОБА_9

ОСОБА_2