Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В :

Заявниця 29.12.2016 року звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що вона є власником 53/100 частин житлового будинку № 59 по вулиці Островського в місті Білій Церкві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року, але в цьому свідоцтві помилково вказано її прізвище «Сінгаївська» замість правильного «Сингаєвська», що створює для неї ряд перешкод щодо розпорядження належним їй майном. Заявниця просила суд встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року.

За ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Жарікової О.В. від 30.12.2016 року було відкрито провадження по даній справі.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2017 року дану справу розподілено на суддю Дмитренко А.М. і ухвалою судді від 09.03.2017 року справу прийнято до провадження.

До суду заявницею надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надіслано листа щодо розгляду справи без участі представника Білоцерківської міської ради Київської області.

Оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.1991 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті 17.12.1990 року її матері ОСОБА_3, яке складається з 53/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами під № 59 по вулиці Островського в місті Білій Церкві, що стверджується копією цього свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 1-6117.

На свідоцтві є реєстровий напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності на вказане вище нерухоме майно на імя ОСОБА_4 09.10.1991 року в книзі № 18, реєстровий № 1775.

Заявниця просить суд встановити факт належності саме їй вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в якому допущено помилку при написанні її прізвища ОСОБА_2, тоді як в паспорті та інших документах її прізвище ОСОБА_1.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Так, згідно копії паспорта в матеріалах справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2 кв.1,3 в місті Білій Церкві з 30.09.1995 року.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 21.10.1978 року змінила прізвище на «Сингаєвська».

В матеріалах справи є також копія технічного паспорта МБТІ на даний житловий будинок по вулиці Островського,59 в місті Білій Церкві станом на 25.06.1991 року, згідно якого квартири 1,2 будинку належали на праві власності ОСОБА_3, кв.3 ОСОБА_1, потім внесено відповідні зміни щодо набуття права власності ОСОБА_1 на квартири № 1,2.

Отже, наданими до суду доказами підтверджується факт належності свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1991 року, виданого на імя ОСОБА_2, заявниці по справі ОСОБА_1.

Крім того, заявниця позбавлена можливості із-за помилки, допущеної в свідоцтві про право на спадщину при написанні її прізвища, вчиняти дії щодо розпорядження належним їй на праві власності майном.

А тому суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці вказаного вище свідоцтва про право на спадщину за законом.

Керуючись ст.ст. 10,60,88, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті 17.12.1990 року ОСОБА_3, яке складається з 53/100 частин житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами під № 59 по вулиці Островського в місті Білій Церкві, видане державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_2 04.10.1991 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-6117, дійсно належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів після з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7