Справа №583/3317/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Олійник О. В.
Номер провадження 22-ц/788/585/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 10 вересня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 від якого мають спільну дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Життя з чоловіком не склалося і вона вимушена була повернутися з дочкою до своїх батьків.

Рішеннями Охтирського міськрайонного суду Сумської області з ОСОБА_5 були стягнуті аліменти на її утримання та утримання їх дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В подальшому ОСОБА_5 звертався до суду з позовом про зміну розміру аліментів і його позов було задоволено та стягнуто аліменти на її утримання та утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. та 500 грн. відповідно.

Останній раз вона бачила свого чоловіка 16 жовтня 2015 року в приміщенні Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2016 року ОСОБА_5 оголошений у розшук, оскільки не виконує рішення суду по сплаті аліментів, а місце його проживання та перебування не встановлено.

Згідно з довідкою Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) Головного управління Національної поліції в Сумській області від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_5 нібито помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Красноярськ Російської Федерації.

08 жовтня 2016 року поштою надійшли постанови Охтирського ВДВС від 04 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішень про стягнення аліментів із зазначенням, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Красноярськ, Красноярський край, Росія.

При зверненні до Охтирського ВДВС з проханням надати копію свідоцтва про смерть її чоловіка разом з матеріалами виконавчого провадження, їй відмовили.

Звертатися до відповідача, як матері ОСОБА_5 з проханням надати копію свідоцтва про смерть останнього не має можливості внаслідок конфлікту між ними та відсутності будь-якого спілкування.

Таким чином, про смерть свого чоловіка ОСОБА_5 вона дізналася 08 жовтня 2016 року з постанов Охтирського ВДВС.

Діючи в своїх інтересах та в інтересах реалізації спадкових прав неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, просила визначити їй додатковий строк протягом двох місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Красноярськ Російської Федерації, тривалістю у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 лютого 2017 року виправлено описку, допущену в рішенні Охтирсько міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року, а саме, у 29 абзаці мотивувальної частини рішення слова «представник позивача» замінено на слова «представник відповідача».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції проігноровано, що позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини не з поважних причин, а тому що вона вважала відносини з колишнім чоловіком ОСОБА_5 розірваними і не бажала приймати спадщину. ОСОБА_4 підтвердила, що їй відомо про перевірку факту смерті, яку проводили працівники поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області і що за їх відомостями її чоловік значиться померлим, але вона не забажала подавати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Крім того, судом проігноровано показання всіх свідків, в тому числі і слідчого Охтирського ВП ГУНП лейтенанта поліції Гаранжі І.В. про те, що позивач з березня 2016 року спілкувалася за допомогою мережі інтернет з працівником поліції Красноярського відділу поліції Російської Федерації і достовірно знала про те, що її чоловік, якого вона вважала колишнім, помер.

ОСОБА_4 визнала також, що ще до спливу 6-ти місячного строку на прийняття спадщини під час візиту до державного виконавця вона дізналася про факт смерті чоловіка та, що бачила особисто свідоцтво про смерть, яке було наявне у матеріалах виконавчого провадження, але скористатися своїм правом подання до нотаріуса письмової заяви про прийняття спадщини не виявила бажання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та її представника - адвоката Кудіна О.М., які підтримали доводи апеляційної скарги, позивача ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_10, які проти скарги заперечували, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 10 вересня 2014 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-9).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 липня 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи стягнення з 06 липня 2015 року, аліменти сплачувати ОСОБА_4 та стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно на утримання матері малолітньої дитини ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, починаючи стягнення з 06 липня 2015 року (а.с. 132, 138).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2015 року змінено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_5 рішенням цього ж суду від 22 липня 2015 року, та стягнуто з ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду та аліменти сплачувати ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання матері малолітньої дитини ОСОБА_7 - ОСОБА_4 до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, починаючи стягнення з дня набрання законної сили рішенням суду (а.с. 163-165).

Згідно з листом Охтирського відділу поліції (м. Охтирка) ГУНП в Сумській області від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_1 значиться як померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Красноярськ, Російська Федерація (а.с. 118).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2016 року оголошено боржника ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розшук у зв'язку з відсутністю офіційних документів, які б підтверджували, що саме ОСОБА_5 загинув (а.с. 119-120).

З свідоцтва про смерть, виданого 22 вересня 2016 року Територіальним відділом агентства записів актів цивільного стану Красноярського краю по Центральному району м. Красноярськ, вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Красноярськ Російської Федерації (а.с. 35).

За інформацією Охтирської районної державної нотаріальної контори № 1016/01-16 від 02 грудня 2016 року, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, відкрито спадкову справу № 263/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої матір'ю ОСОБА_5 - ОСОБА_3, інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову від спадщини; свідоцтва про право на спадщину не видавалися; заповіт в нотаріальній конторі не посвідчувався (а.с. 49).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Малопавлівської сільської ради № 739 від 06 жовтня 2016 року, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. Заповіт від імені ОСОБА_5 в Малопавлівській сільській раді не посвідчувався (а.с. 162).

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому згідно з положеннями частини третьої статті 1272 ЦК України, її вимоги про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За частиною 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснив судам, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року при розгляді справи № 6-1486цс15, за змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правильного висновку про те, що не звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк зумовлено об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Зокрема, судом встановлено, що офіційне підтвердження смерті - свідоцтво про смерть ОСОБА_5 було видане 22 вересня 2016 року Територіальним відділом агентства записів актів громадянського стану Красноярського краю по Центральному району м. Красноярск (том 1, а.с. 35), тобто уже після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, його копія була отримана ОСОБА_4 тільки 07 листопада 2016 року в Охтирському міськрайонному суді Сумської області з матеріалів цивільної справи № 583/3192/16-ц, а до суду з вказаним позовом вона звернулась 25 жовтня 2016 року, після отримання поштою постанов Охтирського ВДВС від 04 жовтня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішень про стягнення аліментів із зазначенням, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22 вересня 2016 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Красноярськ, Красноярський край, Росія (том 1, а.с. 10-11).

Та обставина, що сама позивач в суді першої інстанції підтвердила факт переписки на сайті «Однокласники» з чоловіком на ім'я Леонід, від якого 08 червня 2016 року дізналася про смерть ОСОБА_5, не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки переписка на інтернет-сайті не є доказом офіційного підтвердження факту смерті ОСОБА_5 (том 1, а.с. 185).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про наявність поважних причин пропуску строку на подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, колегія суддів враховує також правові позиції, викладені Верховним Судом України в постанові від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та в постанові від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, відповідно до яких правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Таким чином, причина пропуску строку для прийняття спадщини, яку зазначила в позовній заяві позивач, обгрунтовано визнана судом поважною, оскільки відсутність офіційного підтвердження факту смерті спадкодавця, свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Отже, позивачем доведено, що строк для прийняття спадщини було пропущено з поважних причин, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення її до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а тому наявні правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були повно та всебічно встановлені обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду в оскаржуваній частині слід залишити без змін.

На підставі договору про надання правової допомоги від 17 березня 2017 року ОСОБА_4 сплатила представнику за довіреністю - фахівцю в галузі права ОСОБА_10 1000 грн. за надання правової допомоги при розгляді справи апеляційним судом, що підтверджується актом виконаних робіт та розрахунковою квитанцією, серії ЦВІ № 17-03/2017.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація витрат на правову допомогу при розгляді справи апеляційним судом в розмірі 1000 грн., що відповідає ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01 лютого 2017 року в частині задоволення вимог ОСОБА_4 та відшкодування судових витрат залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 грн. компенсації витрат за надання правової допомоги при розгляді справи апеляційним судом.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: