Справа № 459/3418/16-ц
Провадження № 2/459/224/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 березня 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кріля М.Д.

при секретарі Данилів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

в с т а н о в и в :

Позивачка в грудні 2016 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 14.02.2007 року. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, з лютого 2015 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства, їхній шлюб існує лише формально, то просить шлюб між ними розірвати. Уточнивши позовні вимоги просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, визначити місце проживання дітей разом із нею.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала в суд заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги з уточненням підтримує в повному обсязі, та проти заочного розгляду справи не заперечує. Просить суд після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище «ОСОБА_2», та не стягувати з відповідача судовий збір.

Належно повідомлений відповідач в судові засідання 25.01.2017 року, 17.02.2017 року та 16.03.2017 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями в суд не звертався. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в м. Калуш Івано-Франківської області, з метою прискорення судового розгляду справи та усунення перешкод до її розгляду, пов'язаних із ускладненням прибуття відповідача в судове засідання, останні два засідання мали проводитися в режимі відеоконференції з Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, але відповідач в судові засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.02.2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 від 14.02.2007 року, зареєстрованого відділом РАЦС міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області.

Від подружнього життя у сторін народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 18.10.2007 року та серії НОМЕР_2 від 24.05.2012 року.

Спільне життя в сім'ї не склалося, сторони з лютого 2015 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть,їх шлюб існує лише формально.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що подальше перебування сторін в шлюбі неможливе, сім'я розпалась остаточно, шанси її збереження втрачено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому позовну вимогу про розірвання шлюбу слід задовольнити.

В силу вимог ст.. 140 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків . Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.1 ст.160, ч. ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом . Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК ( 2947-14 ), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, щов усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір'ю.

На підставі наведеного вище, беручи до уваги інтереси та потреби малолітніх дитей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, зважаючи на те, що сторони з лютого 2015 року разом не проживають, їх діти проживають разом з позивачкою, суд приходить до висновку, що позовну вимогу про визначення місця проживання дітей з матір`ю слід задовольнити, та дітей сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід залишити проживати з позивачкою.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 14.02.2007 року відділом РАЦС міста Калуша Калуського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (актовий запис № 50) - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити шлюбне прізвище - «ОСОБА_2».

Місце проживання дітей сторін: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - визначити за місцем проживання їх матері.

Судові витрати з відповідача не стягувати за клопотанням позивачки.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Д. Кріль