Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року у справі за позовом Державної екологічної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення збитків,-

в с т а н о в и л а :

11 жовтня 2016 року ДЕІ у Рівненській області звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто ОСОБА_1 збитки заподіяні державі в розмірі 17000 грн., внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства для зарахування коштів до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища на користь Дубенської міської ради.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції у Рівненській області 1378 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що в позовній заяві ДЕІ у Рівненській області, керуючись ЗУ «Про охорону природного середовища», звернулась з позовом у звязку з порушенням інтересів держави, а саме незаконною рубкою, що заподіяла шкоду навколишньому природному середовищу. Зрізання 4 дерев мало місце в м. Дубно, по пров. Медичний 3/1, тобто місцем, яке відповідно до ЗУ «Про благоустрій території» є обєктом який перебуває у відомстві міських рад.

ОСОБА_1 зверталася до Дубенської міської ради, де отримала дозвіл зрізати крони цих дерев, так як дані дерева вважала аварійними, дані дерева були повністю зрізані, однак дозволу на цілковиту вирізку дерев не отримувала, крім того, на місці зрізаних дерев були посаджені нові дерева.

Просить рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що інспектором з охорони навколишнього середовища, 23 травня 2016 року складено акт, в якому зазначено про наявність факту незаконної порізки чотирьох сироростучих дерев, невідомими особами за замовленням громадянки ОСОБА_1, без наявності дозвільних документів, а саме: чотирьох каштанів, діаметром пнів 63 см., 68 см., 66 см., 61 см., про що складено протокол про адміністративне правопорушення від 23 травня 2016 року (а.с. 8-9) . Незаконною зрізкою дерев державі було завдано збитків на загальну суму 17000 грн., згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням в межах населеного пункту м. Дубно провулок Медичний, 3 (а.с.14).

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього середовища № 9-7 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень. (а.с.9).

Штраф у розмірі 170 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП, ОСОБА_1 було сплачено добровільно, про що свідчить квитанція про сплату штрафу, таким чином відповідачем визнано свою вину та підтверджено факт вчинення нею правопорушення.

З розрахунку розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням в межах населеного пункту, м. Дубно пров. Медичний, 3 та здійсненого відповідно до постанови КМ України від 08.04.1999 року №559, вбачається, що розмір шкоди заподіяної державі, здійсненими позивачем діями складає 17000 грн. (а.с. 14).

23 червня 2016 року ОСОБА_1 було надіслано претензію про відшкодування збитків у розмірі 17000 гривень. (а.с. 13).

Згідно вимог ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог, зокрема, щодо раціонального і економного їх використання, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, виснаженню природних ресурсів та негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що зелені насадження в межах населених пунктів підлягають охороні та відновленню, а видалення дерев, кущів, газонів та квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045 видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку); на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Матеріали справи не містять рішення компетентного органу про видалення вказаних дерев, ордер на їх видалення не видавався.

Згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування тільки у тому випадку, якщо доведе, що така шкода завдана не з її вини.

Таким чином, на підставі наведених вище доводів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача шкоди, заподіяної нею внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього середовища.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з ч. 4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданий фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Колегія суддів, приймає до уваги вік відповідача, наявну у неї інвалідність IІI-ї групи та те, що було добровільне відновлення видалених дерев та вважає можливим зменшити розмір відшкодування шкоди до 400 гривень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягуваних збитків підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 вересня 2017 року змінити, зменшивши суму збитків, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1, з 17000 (сімнадцяти тисяч) грн. до 400 (чотирьохсот) грн. та суму стягуваного судового збору з 1378 (однієї тисячі триста сімдесят восьми) грн. до 68 (шістдесяти восьми) грн. 90 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді :