У Х В А Л А

23 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши подання державного виконавця Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного виконавця Білоцерківського райвідділу ДВС про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, оскільки він має не виконані зобовязання щодо сплати штрафу за постановою Державної фіскальної служби України.

Встановлено, що на виконанні у Білоцерківському районному відділі державної виконавчої служби знаходиться постанова № 0682/101000014/2016 від 26.11.2016 року, видана Державною фіскальною службою про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 8500 грн.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно.

Судом встановлено, що на підставі вказаної постанови, державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 16.08.2017 року, перепровірено майновий стан боржника, направлено постанову про відкриття ВП боржнику та зясовано питання наявності у ОСОБА_1 закордонного паспорта.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно зі ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця,

погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України. У зв'язку із цим суди розглядали подання державних виконавців про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржників у виконавчому провадженні.

За змістом п. 19 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Пункт 19 частини третьої статті 18 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1798-VIII від 21.12.2016\

За своїм змістом словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Державним виконавцем не надано жодного доказу, який би свідчив про свідоме, злісне ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду. Факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити в поданні.

Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту свідомого навмисного ухилення боржника від виконання зобов'язань щодо сплати штрафу.

З огляду на зазначене, задоволення даного подання про обмеження у праві виїзду за кордон, є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.4,6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», від 21.01.1994 року, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Копію ухвали надіслати до Білоцерківського районного відділу ДВС ГТУЮ в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_2