РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :

головуючої: судді Пікули Н.В.,

за участю секретаря: Грабовської Г.О.,

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про зобов'язання усунення перешкод,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом, уточненим під час розгляду судом, до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про зобов'язання усунення перешкод.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником будинку № 13, що знаходиться по вул. Броварній в м. Володимир-Волинський.

Відповідач, який проживає в сусідньому будинку № 15 по вул. Броварній в м. Володимир-Волинський, на своїй прибудинковій земельній ділянці спорудив вигрібну яму, яка влаштована з порушенням санітарних, гігієнічних та будівельних норм і каналізація з будинку стікає у вказану вигрібну яму навпроти належного їй будинку.

Окрім того, відповідачем, на спільній межі, побудовано цегляну огорожу висотою вище двох метрів, що не відповідає встановленим чинним законодавством правилам та нормам та здійснено насип на дорозі чим зменшено її ширину.

При письмовому зверненні до органу місцевого самоврядування Володимир-Волинської міської ради нею було отримано відповідь про те, що відповідачу було направлено лист із роз'ясненням усунення порушення ним державних норм у частині влаштування гідроізольованого вигребу та вимогою його перенесення, а також пониження змурованих стовпців огорожі та продовження робіт по влаштуванню огорожі у відповідності до нормативних вимог.

Внаслідок порушень з боку відповідача, вважає, що вода у свердловині, яка знаходиться на її подвір'ї, може бути забруднена стоками з вигрібної ями, що розташована поряд з нею на невеликій відстані, а огорожа призводить до затемнення її будинку, що завдає шкоди вказаній споруді.

Оскільки врегулювати спір в мирному порядку не виявилось можливим, просить зобов'язати відповідача ліквідувати вигрібну яму та понизити цегляну огорожу, яка побудована на спільній межі, відповідно до встановленим чинним законодавством правилам та нормам, які знаходяться по вулиці Броварній, 15 в місті Володимирі-Волинському Волинської області та ліквідувати насип на вулиці.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_6 уточнила позовні вимоги зменшивши їх до усунення перешкод в частині ліквідації вигрібної ями та пониження цегляної огорожі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що в 2015 році придбав незавершений будівництвом житловий будинок з земельною ділянкою по вул. Броварній, 15 в м. Володимир-Волинський, на якій було вже влаштовано вигрібну яму та частково проведено влаштування огорожі. З метою дотримання державних норм у частині гідроізольованого вигребу, ним було замовлено відповідну технічну документацію згідно якої вигрібна яма перенесена в інше місце. Висота влаштованої ним на власній земельній ділянці огорожі не перевищує двох метрів, що вважає відповідає відповідним будівельним нормам. Також ним ліквідовано насип на вулиці.

Вважає, що жодних перешкод позивачу в користуванні нею суміжною земельною ділянкою не чинить і просить відмовити в задоволенні позову.

Представники третьої особи виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вважають, що огорожа відповідача будь-яких першкод земельній ділянці позивача не завдає, а раніше облаштована вигрібна яма ним ліквідована.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, представників третіх осіб, дослідивши зібрані матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник маєправо вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, за якою власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 654 м.кв., яка розташована в м. Володимир-Волинський по вул. Броварній, 13, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВЛ № 004930 (а.с. 12).

Також позивач є власником житлового будинку № 13, що знаходиться на даній земельній ділянці.

Відповідач ОСОБА_2 є суміжним користувачем земельної ділянки по вул. Броварній, 15 в м. Володимир-Волинський, що підтверджено договором купівлі-продажу земельної ділянки від 21.04.2015 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 49-51).

Відповідно до акту погодження в натурі зовнішніх меж земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 7,01 кв.м. від 13.08.2015 року ОСОБА_7 погоджено з суміжним землекористувачем ОСОБА_2 межі земельної ділянки (а.с.13).

Судом встановлено, що між сторонами тривалий час існують конфлікти з приводу влаштування вигрібної ями та огорожі, що були предметом розгляду управлінням містобудування і архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради.

Як стверджується повідомленням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, направленого ОСОБА_2 02.03.2016 року, дійсно мало місце влаштування ним вигребу з порушенням державних норм в частині розміщення його на відстані меншій ніж 20 метрів до свердловини на земельній ділянці по вул. Броварній, 13 та зобов'язано провести роботи по його перенесенню (а.с. 11).

Так, згідно листа-відповіді виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 07.12.2015 року № 219-пр/1, наданого на звернення позивачки, ОСОБА_2, надіслано лист із вимогою пониження вже змурованих стовпців огорожі та продовження робіт по влаштуванню огорожі у відповідності нормативних вимог.

Відповідно до будівельного паспорта забудови земельної ділянки на нове будівництво незавершеного житлового будинку по вулиці Броварній, 15 в м. Володимир-Волинський замовником якого являвся ОСОБА_2, ним погоджено з управлінням містобудування і архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради схему забудови земельної ділянки з влаштуванням місцевих очисних споруд (септик, фільтр, колодязь).

Як свідчать дані даного будівельного паспорта відповідачем перенесено влаштування вигребу в інше місце.

Як ствердив в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2, ним було влаштовано вигрібну яму з іншої сторони будинку, спірним вигребом його сім'я не користувалася і не користується, також понижено огорожу на висоту до двох метрів.

В судовому засіданні представник третьої особи Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_4 підтвердив перенесення вигрібної ями в інше місце, яке відповідає державним та санітарним нормам в частині його розміщення та заперечив використання відповідачем раніше облаштованого вигребу.

Про влаштування вигрібної ями в іншому місці підтвердила в судовому засіданні і експерт ОСОБА_8, яка проводила обстеження земельних ділянок обох сторін.

В судовому засіданні позивачкою не доведено використання відповідачем раніше облаштованої вигрібної ями. Також позивач не довела факту можливого забруднення води у її свердловині, на що вона посилається в позовній заяві.

При цьому суд враховує ту обставину, що відповідач будівництво будинку не завершив, будинок в експлуатацію не прийнято.

Враховуючи, що порушення в частині розміщення вигрібної ями усунені, позовні вимоги по зобовязанню відповідача ліквідувати вигрібну яму безпідставні.

З приводу заявлених вимог в частині зобов'язання відповідача понизити огорожу, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що огорожа, яка є предметом спору, встановлена не на спільній межі, а на земельній ділянці відповідача.

Як пояснив в судовому засіданні представник третьої особи Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_4, що висота огорожі згідно плану заснування території міста Володимир-Волинський повинна становити в межах 1,2 -2 метри, про що було повідомлено відповідача і останнім проведено пониження огорожі до двох метрів.

З метою встановлення відповідності збудованої огорожі технічним та санітарним нормам судом було призначено будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи № 8202 від 06.07.2017 року при визначенні відповідності огорожі технічним та санітарним нормам необхідно керуватися вимогами ДБН-В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення».; Державні будівельні норми України ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». Зокрема, пункт 3.19 ДБН 360-92 передбачає, що поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюються місцевими правилами забудови.

Розроблення таких правил та їх затвердження здійснюється відповідно до норм законів "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно пункту 7 Плану зонування території м. Володимир-Волинський передбачено вимоги до огорожі земельних ділянок: з боку вулиці огорожа повинна бути переважно прозорою; висота 1.2-2.0 м.; відстань від огорожі: до стовбура дерев в залежності від діаметра крони 1.5-0.5 м., до посадок кущів-0.5-1.5м.

Судом встановлено, що цегляна огорожа, яка є предметом даного спору, споруджена на земельній ділянці відповідача, а не на спільній межі.

Як свідчить висновок судової будівельно-технічної експертизи висота цегляної огорожі відповідача по внутрішніх промірах становить 1,07 метри, висота огорожі по зовнішніх промірах на подвір'ї позивача ОСОБА_6 має висоту від 3,60 м і більше.

З пояснень експерта ОСОБА_8, даних в судовому засіданні вбачається, що різниця в висоті огорожі по внутрішніх та зовнішніх промірах виникла у зв'язку з перепадами рельєфу земельної ділянки відповідача до 1 метра.

З пояснень представника третьої особи, начальника управління містобудування і архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_4 вбачається, що виготовлення проекту на влаштування цегляної огорожі та погодження з його відповідними органами місцевого самоврядування відповідно до Плану зонування території не є обовязковим.

Останній також підтвердив, про відсутність затінення земельної ділянки позивача через облаштовану відповідачем огорожу.

З пояснень сторін, досліджених у судовому засідання фотознімків вбачається, що між огорожею позивача та огорожею відповідача існують насадження. Однак зазначені насадження здійснені не відповідачем.

Як встановлено в судовому засіданні, жодними правилами не визначено від рельєфу якої саме земельної ділянки (її власника чи суміжного землекористувача) повинна вимірюватись висота огорожі. На думку експерта ОСОБА_8 зниження рівня огорожі відповідачем, виходячи з рельєфу земельної ділянки позивача, буде втратою цільового її призначення. Також, експерт ОСОБА_9 ствердила, що на даний час визначити точки рельєфу земельної ділянки, які існували раніше, неможливо.

Для розвязання конкретної ситуації, яка виникла між сторонами суд вважає можливо застосувати ст. 103 Земельного Кодексу України "Зміст добросусідства", яка зобов"язує власників та користувачів земельних ділянок обирати такі способи їх використання, за яких власникам, користувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей ( в тому числі затінення ділянки). Згідно з ч.3 ст. 103 власники та землекористувачі земельних ділянок зобов"язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.

Згідно з Типовими регіональними правилами забудови, затвердженими наказом № 219 від 10.12.2001 року Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України улаштування огорож земельних ділянок здійснюється з урахуванням нормативних вимог щодо інсоляції територій суміжних земельних ділянок.

Поясненнями начальника містобудування та архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_4 та експерта ОСОБА_9 стверджується, що висота огорожі відповідача, яка межує із земельною ділянкою позивача, забезпечує інсоляцію її земельної ділянки.

Таким чином, спростовується пояснення позивача про створення їй перешкод у вигляді затінення її земельної ділянки.

Інших доказів, які б свідчили про дії відповідача, які можуть призвести до шкідливого впливу на здоров'я позивача та завдати шкоду її будинку та земельній ділянці суду не надано.

За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині зобовязання ліквідувати вигрібну яму та понизити висоту влаштованої ним огорожі до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. ст.3, 8, 10, 11, 57-60, 208-209, 212-215, 223 ЦПК України, на підставі ст. 319, 391 Цивільного кодексу України, 103-104, 152 Земельного кодексу України; Державними будівельними нормами (ДБН 360-92) "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод, а саме: зобов»язання ОСОБА_2 ліквідувати вигрібну яму та понизити цегляну огорожу, яка побудована на спільній межі, відповідно до встановленим чиним законодавством правилам та нормам, які знаходяться по вулиці Броварній, 15 в місті Володимирі-Волинському Волинської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула