Справа №173/1874/17
Провадження №2/173/1009/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Демяненко С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувсь позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права на земельну ділянку до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області згідно якої просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 8.88 га., розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та виділити йому земельну ділянку в натурі.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: 03.02.1997 року йому був виданий сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серія ДП № 0083940, про що у книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну ділянку (пай), що видавався членам КСП «Світанок», був зроблений запис за № 42.

Сертифікат свідчить про те, що йому належала земельна ділянка розміром 8.88 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Світанок» на території с. Заполички ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Він звернувся до управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі із заявою про видачу йому дублікату сертифікату, але йому відмовили видати дублікат сертифікату, оскільки на даний час сертифікати не видаються і дублікати сертифікатів не виписуються, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач - представник ОСОБА_2 сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснивши, що дійсно при розпаюванні земель КСП «Світанок» позивачу була виділена земельна ділянка (пай). Останній отримував сертифікат на дану земельну ділянку, але на даний час його втратив та не має можливості іншим шляхом підтвердити своє право на земельну ділянку.

З'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, на ім'я позивача ОСОБА_1, 03.02.1997 року був виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 8.88 умовних кадастрових гектарів на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району, серії ДП № 0083940, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) № 42. Вказаний сертифікат отриманий власником, що підтверджується повідомленням відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області.

На даний час позивачем даний сертифікат втрачений. Отримати дублікат сертифікату позивач не має можливості так як згідно повідомлення відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області дублікати сертифікатів не видаються.

Відповідно до ст.3 Закону України ,,Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», особи, власники сертифікатів на право на земельну частку /пай/, які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай0 в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Підставами для виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст. 2 вищевказаного Закону України основним документом, що посвідчує право на земельну частку /пай/ є сертифікат на право на земельну частку /пай/виданий районною /міською/ державною адміністрацією.

Відповідно до ч.2 ст.2 вищевказаного Закону України, документами, що посвідчують право на земельну частку /пай/, також є рішення суду про визнання права на земельну частку /пай/.

Судом встановлено, що за позивачем було визнане право на земельну ділянку (пай) та ним був отриманий правовстановлюючий документ, що підтверджує дане право, а саме сертифікат серії ДП № 0083940

Відповідно до ч, 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що позивач отримував сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 8.88 умовних кадастрових гектарів на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району, серії ДП № 0083940, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) № 42 від 03.02.1997 року. Але даний документ був загублений позивачем.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата власником майна правовстановлюючого документа на майно.

За наведених вище обставин , суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай) площею 8.88 умовних кадастрових гектарів на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району, на підставі отриманого нею сертифікату серії ДП № 0083940, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну ділянку (пай) № 42 від 03.02.1997 року.

У задоволенні позовних вимог про виділення позивачу земельної ділянки в натурі, суд вважає за можливе відмовити так як відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визнання за позивачем права на земельну ділянку (пай) є підставою для виділення її в натурі (на місцевості).

Понесенні позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, а необхідність звернення позивача з даним позовом до суду виникла в зв'язку з неналежним зберіганням ним правовстановлюючих документів.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права на земельну ділянку - задовольнити частково

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну ділянку (пай) розміром 8.88 умовних кадастрових гектар розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0083940, виданого 03.02.1997 року головою Верхньодніпровської районної державної адміністрації.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Понесені ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640-00 грн., покласти на позивача ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М