РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Грібінчак К.П.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Мельник І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати чатини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів», в якому просить стягнути на його користь компенсацію втрати чатини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України.

В обґрунтування позовних вимог вказує на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2015 року по справі № 569/19572/14-ц, яким стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 36694,89 грн. та на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.07.2015 року по справі № 569/9281/15-ц, яким стягнуто на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1 536,34 грн.

Зазначає, що так як дані рішення не виконані, внаслідок цього відбулося знецінення доходу, встановленого рішеннями суду у вигляді середнього заробітку.

Позивач і його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просять суд їх задоволити.

Представник відповідача - Мельник І.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд вімовити у задоволенні позову з підстав викладених в запереченнях на позовну заяву.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.03.2015 року по справі № 569/19572/14-ц стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 36694,89 грн. та рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22.07.2015 року по справі № 569/9281/15-ц стягнуто на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 1 536,34 грн. Дані рішення не виконані.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відповідно до ст. 2 Закону України компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Нарахування ж компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 року здійснюється згідно Постанови КМУ від 21.02.2001 року № 159.

Верховний Суд України дійшов висновку, що статті 116, 117 КЗпП України структурно віднесені до розд. VII «Оплата праці» указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012р. у справі № 6-139цс12).

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку та не є заробітною платою визначеною як періодичний платіж і законодавством про працю строки його виплати не визначені, тому компенсація, передбачена ст.34 Закону України «Про оплату праці» на середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не нараховується.

Доводи сторони позивача про те, що компенсація нараховується на середній заробіток, не грунтуються на нормах матеріального права.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а отже такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1. до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати чатини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 20.11.2017 року.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я.Тимощук