Справа № 149/2100/17
Провадження №2/149/1055/17
Номер рядка звіту 49
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08.11.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Парфьонової О.О.,

представників позивача ОСОБА_1, адвоката Доценка В.М.,

відповідача ОСОБА_3, представника адвоката Поворознюка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на своє утримання як непрацездатного чоловіка.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2000 року між ним та ОСОБА_3, на даний час прізвище ОСОБА_3, було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між сторонами 11.04.2016 року було розірвано і після розірвання шлюбу син ОСОБА_8 залишився проживати з позивачем, а син ОСОБА_9- з відповідачем. Під час перебування у шлюбі з відповідачем, а саме 12.05.2011 року, внаслідок ДТП позивач одержав тілесні ушкодження, став непрацездатним (перша група інвалідності встановлена довічно). Посилаючись на те, що пенсію йому призначено по інвалідності в розмірі 1763,77 грн., інших джерел доходів не має, його матеріальне становище є вкрай нужденним і він потребує матеріальної допомоги, у той час як відповідач матеріальної допомоги йому не надає, хоча відповідно до Сімейного кодексу України на неї покладено обов'язок по утриманню чоловіка у зв'язку з його непрацездатністю та може надавати таку допомогу, оскільки є працевлаштованою та отримує заробітну плату. Відтак просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частки з усіх видів її доходів щомісячно.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та її представник заперечували проти позову з підстав наведених у письмовому запереченні на позов. Просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом встановлено наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

28 грудня 2000 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Хмільницьким міським відділом РАГС Вінницької області було зареєстровано шлюб, актовий запис №188 (а.с 10).

Від шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12)

Як убачається з виписки з історії хвороби № 112650 від 06.06.2011 року ДУ "Інститут нейрохірургії" Національної академії медичних наук України, внаслідок ДТП, яке сталось 12.05.2011 року, ОСОБА_6 одержав тілесні ушкодження та став не працездатним, згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1, виданого 22.09.2014 рокуЮ, він є інвалідом 1-ї групи довічно (а.с. 8,14).

11.04.2016 року рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області у справі 149/603/16-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с 18).

Після розірвання шлюбу син сторін у справі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, а син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні. Дані обставини сторонами визнаються.

Як убачається з довідки Управління соціальної та молодіжної політики Хмільницької районної державної адміністрації № 01-17-2212 від 29.08.2017 року, ОСОБА_5 призначено щомісячну державну соціальну допомогу для малозабезпеченої сім'ї та він отримав: 1367,79 гривень за лютий, березень та квітень 2017 року, 1522,55 гривень за травень 2017 року, 1078,04 гривеньза червень та липень 2017 року (а.с. 32).

Довідками про доходи від 02.10.2017 року, від 11.09.2017 року АНВП «Візит», яке є орендарем належної ОСОБА_5 земельної ділянки, доведено, що розмір виплаченої позивачу орендної плати за використання його земельної ділянки становить: 2955,50 грн. за період з січня 2017 р. по вересень 2017 р., 2955,50 грн. за період січня 2016 р. по грудень 2016 р., 1531,81 грн. за період січня 2015 р. по грудень 2015 р. (а.с. 50,51,52)

З довідки Хмільницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області № 2909/08/1-23 від 02.10.2017 вбачається, що що ОСОБА_6 перебуває на обліку і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання в розмірі 1829,77 гривень.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21.12.2016 року встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, і з 1 травня він становить 1312 грн.

Таким, чином судом встановлено, що доходи позивача ОСОБА_5 є вищими від прожиткового мінімуму, встановленого Законом.

Як убачається з довідки про доходи № 5 від 03.10.2017 року, наданої ФОП ОСОБА_12, ОСОБА_3 працює на посаді продавця-консультанта з 11.04.2017 року та її сукупний дохід за період 6 місяців з квітня по вересень 2017 року становить 18449,47 гривень - 3265 гривень на місяць.

При цьому суд враховує, те, що на час розгляду справи син сторін у справі ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із позивачем та перебуває на його утриманні, а син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом з матір"ю та перебуває на її утриманні.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років, і з 1 травня він становить 1777 гривень.

Таким чином, з врахування витрат на дитину яка проживає з позивачем, в межах прожиткового мінімуму на дитину вказаного вище віку, доходи позивача ОСОБА_5 не є меншими від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, встановленого Законом.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Статтею 76 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу.

Відповідно до частини 4 статті 75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз вищезазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу, з врахуванням того, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя, потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Тобто право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 року в справі № 6-3066цс15, за положеннями ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17, де суд зробив висновок про те, що якщо доходи особи були вищими від прожиткового мінімуму, встановленого законом, то таку особу не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини 4 статті 75 СК України.

Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, за встановлених судом фактів, обставин та відповідних їм правовідносин, у задоволенні позову ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75,76,77,79,80 Сімейного кодексу України, ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 213-215,218,221,223,294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3, про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частки із усіх видів її доходів, щомісячно, починаючи стягнення з 03.08.2017 року, відмовити.

Судові витрати у справі підлягають компенсації за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд на протязі 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.