Справа № 128/4472/16-ц
16 березня 2017 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: Ганкіної І.А.
при секретарі: Жигаровій Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру Аліментів на утримання аліментів, -
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що з відповідачкою він перебував в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у 2008 році. 18 травня 2002 року у подружжя народилася донька ОСОБА_3. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2010 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.01.2010 року до досягнення донькою повноліття. На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, та за постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції від 09.08.2010 року було відкрито виконавче провадження, за яким з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.
Відповідно до своїх фінансових можливостей ОСОБА_1 сплачує аліменти. Оскільки позивач не працює, так як не може працевлаштуватись, державний виконавець нараховує аліменти, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості і заборгованість по аліментах складає 5717 гривень 73 копійки.
25 вересня 2011 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4. У подружжя народилося двоє дітей: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 червня 2016 року до досягнення старшою дітьми повноліття.
На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист і постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження, за яким з ОСОБА_1 щомісяця стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з 10 червня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.
На даний час на виконанні в державній виконавчій службі знаходиться два виконавчих листи, за ними з позивача стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 7/12 частинвсіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину.
Прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років на 2016 рік в Україні встановлено Законом України "Про Державний бюджет на 2016 рік" та становить на даний час 1637 гривень, від яких 30% складає 491, 10 гривень, тобто розмір обов'язкового платежу, який позивач зобов'язаний щомісячно сплачувати на утримання дитини за нормами СК України. Таким чином, щомісячно позивач повинен сплачувати мінімум 1473,30 гривень на утримання трьох дітей. В даний час позивач не працює, тому державний виконавець нараховує ОСОБА_1 аліменти, які він має сплачувати на трьох дітей, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. На сьогоднішній день розмір середньої заробітної плати складає 3760,00 гривень, розмір аліментів, які він повинен сплачувати на одну дитину складає 940,00 гривень. Щомісяця ОСОБА_1 повинен сплачувати аліменти на утримання трьох дітей в сумі 2820 гривень. Наразі ОСОБА_1 має вік 39 років, задовільний стан здоров'я, що вимагає додаткових витрат і це є життєво необхідним.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю, справу просить слухати у його відсутність. Проти постановлення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, повідомлена про дату, час та місце слухання справи належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом є встановленим, що 21 березня 2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 було розірвано за актовим записом № 52 від 21.03.2008р. Відділу ДРАЦС Вінницького РУЮ у Вінницькій області. Копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 21.03.2008 року додана до матеріалів справи (а.с.7).
За період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.05.2002 року (а.с.8).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.01.2010 року до досягнення донькою повноліття (а.с.9).

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, та за постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вінницького районного управління юстиції від 09.08.2010 року було відкрито виконавче провадження за яким з позивача щомісячно стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.10,11).

Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому листу № 2-467 від 18.02.2010 року, в період за 01.01.2016 року по 29.12.2016 року, виходячи з середньої заробітної плати працівника для даної місцевості і заборгованість по аліментах ОСОБА_1 складає 5717 гривень 73 копійки (а.с.12-13).

25 вересня 2011 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 25.09.2011 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.14).

У подружжя є двоє дітей: донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_4 від 25.05.2013р. та серії НОМЕР_5 від 01.07.2013р. (а.с.15-16).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24 червня 2016 року було стягнуто з позивача на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 червня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.17-18).

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист і постановою державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження, за яким з позивача щомісяця стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з 10 червня 2016 року і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.19).

На даний час на виконанні в державній виконавчій службі знаходиться два виконавчих листи, за якими з позивача стягуються аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 7/12 частинвсіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину (а.с.23).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1, номер НОМЕР_7 останній на даний час офіційно позивач не працевлаштований (а.с.20-22).

Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття закріплений у ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.

Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції, яка викладена у справі № 143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Позивач зазначає, що він не в змозі забезпечити потреби трьох дітей, тому просить зменшити розмір аліментів на старшу дитину, народжену від ОСОБА_2

З огляду на вищевказане, суд вбачає підстави лише для часткового задоволення позову.

При цьому, суд виходить, що дійсно на теперешній час, позивач є платником аліментів на дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 25.01.2010 року до досягнення донькою повноліття. А також є зобов»язаним до сплати аліментів на дітей від іншого шлюбу, а саме, доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 10 червня 2016 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

За обома рішеннями суду відкрито виконавче провадження.

Тому, враховуючи необхідність захисту інтересів всіх трьох дітей, суд вважає за необхідне зменшити розмір встановлених аліментів на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з розміру 1/4 частини зі всіх видів доходів, до 1/6 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з набуття даним рішенням сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, постановою Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 15 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які згідно з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 18 лютого 2010 року стягнуто з мене на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, та стягувати з мене, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів мого заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Виконавчий лист № 2-46/10, виданий на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 18.02.2010 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після його повного виконання повернути суду, який його видав.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.А. Ганкіна