Справа № 456/195/17
Провадження № 4-с/456/13/2017
УХВАЛА

судового засідання

16 березня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу,

встановив:

В обґрунтування скарги заявник покликається на те, що 14.12.2016 року державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві в справі №2-774/2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1 банк» заборгованості в сумі 6063,59 грн., 60,64 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ, а всього 6244,23 грн. Під час здійснення виконавчого провадження державним виконавцем не використано всіх наданих законодавством прав згідно вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», не здійснено усіх необхідних заходів по розшуку майна боржника та передчасно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану. При винесенні оскаржуваної постанови, державний виконавець безпідставно керувався ст. 50 Закону, яка регламентує звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи. Також, державним виконавцем, всупереч вимогам п. 1.5.2. наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, акт про відсутність майна боржника складений за відсутності сторін виконавчого провадження та такий не надісланий стягувачу.

Заявник в судове засідання не зявилася, однак скерувала до суду клопотання про розгляд скарги за її відсутності, вимоги, наведені в скарзі, підтримує в повному обсязі.

Заінтересована особа державний виконавець Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 197 ЦПК України судом прийнято рішення про проведення судове засідання без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши скаргу та дослідивши долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 14.12.2016р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-774, виданого Стрийським міськрайонний судом Львівської області 17.11.2011р., про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ві.Ей.Бі.Банк» 6244,23 повернуто стягувачу. В мотивувальній частині державний виконавець зазначав, що згідно акту державного виконавця майна, на яке може бути накладено стягнення, не виявлено, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, боржник не працює, пенсії не отримує, відкритих рахунків в банках немає, транспортних засобі за божником не зареєстровано. Згідно розпоряджень боржником оплачено 5272,71 грн. боргу та 249,80 грн. виконавчого збору.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції №10 від 04.03.2017р., божником ОСОБА_4 сплачено 971 грн. 52 коп. як погашення згідно листа №2-774 від 17.11.2011р.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 даного Закону виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави повернення виконавчого документа стягувану. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Підстави закінчення виконавчого провадження передбачені ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Так, однією з таких підстав є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ст. 39 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Як розяснено в п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що державними виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 14.12.2016р. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа №2-774, виданого 17.11.2011р., про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ві.Ей.Бі.Банк» 6244,23 грн.

Однак, на підтвердження підставності та правомірності винесення вказаної постанови державним виконавцем на надано суду жодного належного та допустимого доказу, документи, на які покликається державний виконавець в постанові від 14.12.2016р., в матеріалах справи відсутні.

Суд не бере до уваги долучену державним виконавцем до справи квитанцію №10 від 04.03.2017р., з огляду на те, що оскаржувана постанова державним виконавцем винесена 14.12.2016р. в той час як оплата боржником ОСОБА_4 заборгованості на виконання виконавчого листа №2-774 згідно цієї квитанції проведена 04.03.2017р.

Крім цього, суд звертає увагу на слушність доводів скаржника щодо безпідставності обґрунтування державним виконавцем ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови від 14.12.2016р., оскільки дана стаття визначає порядок звернення стягнення на обєкти нерухомого майна фізичної особи в той час як підставою повернення виконавчого документу стягувачу державним виконавцем визначено відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає постанову державного виконавця від 14.12.2016р. неправомірною, тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд

ухвалив:

Судове засідання в справі за скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувану проводити без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу задоволити.

Визнати неправомірною постанову державного виконавця Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу від 14.12.2016р.

Зобовязати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-774, виданого Стрийським міськрайонний судом Львівської області 17.11.2011р., про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Ві.Ей.Бі.Банк» 6244,23 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Головуючий-суддя ОСОБА_5