З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
20 березня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої-судді Соколишиної Л.Б.
при секретарі Ліпатовій К.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білозірська сільська рада, Черкаського району, Черкаської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивачка звернулася до суду з указаним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловимприміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею домоволодіння по АДРЕСА_1, де зареєстровані відповідачі - члени сім'ї колишнього власника, які з моменту придбання нею будинку у ньому не проживають.
У судове засідання позивачка не з'явилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому за згодою позивачки проводиться заочний розгляд справи.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить домоволодіння по АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 09 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Старовойтовим О.С. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно договору купівлі-продажу, продавцем указанного будинку є ОСОБА_6 У даному будинку, на момент купівлі і по даний час, зареєстровані відповідачі - члени сім'ї продавця.
Глава 28 ЦК України визначає житло об'єктом права приватної власності.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Чинним законодавством не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника.
Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком.
Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 (v0009700-96 ) "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області № 343 від 25 січня 2017 року, відповідачі зареєстровані АДРЕСА_1, однак за місцем своєї реєстрації не проживають, що підтверджується актом обстеження від 30 січня 2017 року, який було проведено у складі депутата Білозірської сільської ради ОСОБА_7, сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9, за таких обставин суд вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.
Згідно ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення померлою.
Таким чином позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку не підлягають до задоволення та є передчасними оскільки позивачка не зверталася з рішенням суду, яке набрало законної сили, до міграційної служби України у Черкаській області про зняття відповідачів з реєстрації.
На підставі наведеного, ст. ст. 71, 150 ЖК Української РСР та керуючись ст. ст. 10, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1
У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідач може подати протягом 10 днів з дня отримання його копії до Черкаського районного суду.
У 10 денний строк з дня проголошення заочного рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через районний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його перегляд та оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: Л. Б. Соколишина