Справа № 308/7127/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

при секретарі Терпай С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування кімнатою № 26 по вул. Лобачевського, 41, в м. Ужгород. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідно до договору надання житлової площі №241 від 28 травня 2008 року, укладеного на підставі ордеру, позивач є наймачем кімнати в гуртожитку під №26 в буд. 41 по вул.. Лобачевського в м. Ужгород. Згідно довідки від 21 липня 2017 року, виданою БК «Горват» ОСОБА_2 зареєстрована в цій кімнаті, але не проживає з моменту реєстрації у 2008 році. Таким чином, відповідач у зазначеній кімнаті зареєстрована, але тривалий час не проживають. Наявність реєстрації відповідача за даною адресою створю перешкоди у користуванні даною кімнатою

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач до суду не зявилася, заперечень проти позову не представила, була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

Оскільки, сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

З ордеру від 12.11.1995 р вбачається, що ОСОБА_3 надано право зайняття з сімєю з двох чоловік житлової площі в гуртожитку по вул. Лобачевського, 41 розміром 36 кв.м.

З свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 02.08.2007 р. зроблено відповідний актовий запис № 425, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_4.

З договору найму житлового приміщення від 28.05.2008 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 здано в найм кімнату № 26 по вул. Лобачевського, 41 в м. Ужгород, загальною площею 36 кв.м., без зазначення кінцевого строку.

Відповідно до довідки від 21.07.2017 р. Органу самоорганізації населення БК «Говерла», ОСОБА_2 є сестрою наймача, зареєстрована у вказаному приміщенні, але не проживає.

Згідно довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, судом встановлено, що на даний час відповідач зареєстрована в кімнаті № 26 по вулиці Лобачевського,буд. 41, в м. Ужгород, але фактично там не проживає.

Реєстрація відповідача у житловому приміщенні свідчить про законність вселення та набуття права на користування цим приміщенням.

Главою 4 ЖК УРСР не передбачено можливості визнати особу, яка користується житловим приміщенням у гуртожитку, такою, що втратила право на користуванням зазначеним приміщенням.

У статті 130 ЖК УРСР передбачено, що порядок користування житловою площею у гуртожитках визначається законодавством України.

Разом із тим, окрім відповідної глави ЖК УРСР, зазначене питання врегульоване лише у Примірному положенні про гуртожитки. У розділі V111 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого ОСОБА_4 Міністрів УРСР від 03.06.1986 року, яким передбачено відповідальність за порушення правил надання жилої площі в гуртожитку, користування гуртожитками та їх утримання, зазначено, що особи, винні у порушенні правил користування гуртожитками, несуть відповідальність відповідно до законодавства.

У звязку з цим можна розмежувати правовий режим гуртожитків, житлові приміщення у яких не підлягають приватизації та правовий режим гуртожитків, які призначені для тимчасового проживання.

Оскільки, правовий режим гуртожитків, житлові приміщення яких підлягають приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» прирівняні до правового режиму житлових приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду, то до мешканців таких гуртожитків у разі їх тимчасової відсутності поширюються вимоги статей 71,72 ЖК УРСР.

Згідно з ст. 71 ЖК УРСР, за наймачем чи членом його сімї протягом шести місяців відсутності зберігається право користування жилим приміщенням; член сімї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у разі його відсутності понад 6 місяців без поважної причини, згідно з ст. 72 ЖК УРСР.

Отже, враховуючи, що позивач законно вселилась та набула права користування кімнатою №26, а відповідач відсутня у гуртожитку понад шість місяців без поважних причин, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням гуртожитку.

Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 71, 72, 130 ЖК УРСР, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-228, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати припиненим право користування ОСОБА_2 кімнатою № 26 по вулиці Лобачевського, 41, в м. Ужгород Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податку НОМЕР_1, судовий збір в розмірі по 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5