Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №337/3045/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Провадження № 22-ц/778/3887/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Полякова О.З.,

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі: Бабенко ТІ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року у справі за позовом Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_3, про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2017 року Правобережне обєднане управління ПФУ м. Запоріжжя звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду з 17.07.2002 року. У період з 17.07.2002 року по 10.10.2010 року вона отримувала пенсію розраховану на підставі ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У жовтні 2010 року відповідач звернулася з заявою про переведення її на пенсію по втраті годувальника та надала необхідні документи. З 11.10.2010 року, розпорядженням від 26.10.2010 року № 143112 її було переведено на пенсію по втраті годувальника.

У грудні 2016 року, після ретельної перевірки матеріалів пенсійної справи, було встановлено, що на момент призначення пенсії по втраті годувальника, страховий стаж для обчислення було некоректно розраховано в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення, у звязку з чим ОСОБА_3 переплачено пенсію у сумі 30 678 грн. 70 коп.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя надмірно отриману пенсію в сумі 30678,70 грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Правобережне обєднане УПФУ у м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідача, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, а також доказів того, що Управління ПФУК при призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_3 було допущено саме арифметичну помилку.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з 17.07.2002 року.

У період з 17.07.2002 року по 10.10.2010 року ОСОБА_3 отримувала пенсію, розраховану на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

У жовтні 2010 року відповідач звернулася з заявою до позивача про переведення її на пенсію по втраті годувальника та надала необхідні документи і з 11.10.2010 року, розпорядженням від 26.10.2010 року № 143112 її було переведено на пенсію по втраті годувальника.

Статтею 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", встановлено механізм утримання надміру виплачених сум пенсій, зокрема, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Виходячи з положень п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за умови добровільності виплати таких грошових сум юридичною особою, відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч.1 названої статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

У постановах Верховного Суду України у справі № 6-151 цс 13 та у справі № 6-91 цс 14, зазначено, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч.1 ст.1215 ЦК України (зокрема, пенсія) за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, поверненню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В результаті перевірки пенсійної справи встановлено, що на момент призначення пенсії по втраті годувальника страховий стаж для обчислення пенсії було некоректно розраховано в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення.

Оскільки позивачем не було надано суду переконливих доказів того, що виплата відповідачу коштів відбулася внаслідок рахункової помилки, або недобросовісного набуття їх відповідачем, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Правобережного обєднаного УПФУ м. Запоріжжя.

За таких обставин суд дійшов до вірного висновку, що грошові кошти, набуті відповідачем, є пенсією, виплата якої проведена позивачем за відсутності недобросовісності з боку відповідача, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування або зміни рішення суду при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Правобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України у м. Запоріжжя - відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: