Справа № 148/159/17 Провадження № 22-ц/772/835/2017Головуючий в суді першої інстанції Штифурко Л. А.
Категорія 23Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сало Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Марчук В.C., секретар - Агеєва Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про захист прав споживачів шляхом визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_2, звернувся до суду із позовом до ТОВ «Єврокар Україна», в якому просив визнати недійсним договір фінансового лізингу №192 від 25.11.2016 року, укладений між ТОВ «Єврокар Україна» та ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 15298,50 грн.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року відкрито провадження у вищевказаній справі.

Не погодившись із ухвалою суду в частині підсудності, ТОВ «Єврокар Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а матеріали позовної заяви повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Скаргу мотивовано тим, що ухвалу постановлено із порушенням правил підсудності, оскільки позов пред'явлено до ТОВ «Єврокар Україна», юридична адреса якого є вул. Бориспільська, 7, оф. 169, м. Київ, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, а тому справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва. Крім того, апелянт вважає, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.. ст.. 119, 120 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Під підсудністю слід розуміти сукупність установлених законом ознак, за якими визначається суд, що має розглядати дану справу.

Цивільним процесуальним кодексом України (Глава 1 Розділу ІІІ) передбачено види підсудності, відповідно до яких і визначається суд, що повинен розглядати ту чи іншу справу.

За загальним правилом визначення підсудності, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч. 2 ст. 109 ЦПК України).

Стаття 110 ЦПК України містить перелік цивільних справ, за якими встановлена підсудність за вибором позивача, якому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (ст. 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (ст. 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (ч. 14 ст. 110 ЦПК).

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 року № 5 зазначено, що оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин, між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Із змісту позовної заяви убачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом про захист прав споживачів, визнання недійсним договору фінансового лізингу, укладеного між ним та ТОВ «Єврокар Україна», та стягнення з останнього в свою користь 15298,50 грн. внеску по договору фінансового лізингу.

Таким чином, позивач має право вибору підсудності на підставі ч. 5 ст. 110 ЦПК України.

Згідно з матеріалами справи, позивач вказав своє зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

З урахуванням наведеного, ОСОБА_2 має право подати позов за своїм зареєстрованим місцем проживання до Тульчинського районного суду Вінницької області.

Отже, судом відкрито провадження у справі з дотриманням правил підсудності

Мотиви апеляційної скарги щодо недотримання позивачем вимог ст.. ст.. 119, 120 ЦПК України є безпідставними, оскільки перегляд ухвали про відкриття провадження в цій частині статтею 293 ЦПК України не передбачено

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» - відхилити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 січня 2017 року про відкриття провадження - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: