Справа № 495/8492/16-ц
05 жовтня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі головуючого - судді Шевчук Ю.В.,
при секретарі Мамончик К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про скасування державної реєстрації,
Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, виконкому Білгород-Дністровської міської ради про скасування державної реєстрації та просить скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 47/100 частин житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області.
Представник позивачки у судове засідання не зявився, відповідно до заяви просив позов задовольнити та розглядати справу у його відсутності та у відсутності позивачки ОСОБА_1
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом у судовій розписці, причини неявки суду не повідомив.
Представник відповідача - виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради у судове засідання не з'явились, про день слухання справи були повідомлені належним чином, відповідно до заяви просили винести рішення згідно чинного законодавства та розглядати справу за їх відсутністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного.
У судовому засіданні встановлено, що рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2015 року по справі № 495/8118/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна, що є спільною власністю подружжя і визнання права власності, з урахуванням ухвали про виправлення помилки від 15.03.2016 року було визнано житловий будинок № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області спільною сумісною власністю подружжя, за ОСОБА_1 визнано право власності на 53/100 часток та на 47/100 часток визнано право власності за ОСОБА_2 вищевказаного житлового будинку.
Після набуття чинності рішення від 23.09.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрував право власності на 47/100 часток житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області.
Відповідно до ч. 9 ст.. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - підставою для держаної реєстрації є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
05.10.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу по справі № 495/5706/16-ц про скасування заочного рішення суду від 23.09.2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна, що є спільною власністю подружжя і визнання права власності. Ухвала набрала законної сили 05.10.2016 року, що стало підставою для скасування державної реєстрації права власності на 47/100 часток житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області за ОСОБА_2..
Згідно ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майн та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтверження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав і нерухоме майно.
Фактично ж реєстрація покликана надати відповідну силу правовстановлюючим документам і виступає формальною умовою подальшого захисту прав особи, що виникають з правовідносин, предметом яких є нерухоме майно.
Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов'язковій державній реєстрації, що випливає зі ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до положень зазначеного Закону державна реєстрація прав на нерухоме майно і їх обтяжень з 01.01.2013 року проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.
Частиною четвертою статті 9 Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх бтяжень.
У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності до вимог ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно п.6 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.
Таким чином, оскільки скасоване рішення, яке було підставою для реєстрації за ОСОБА_2 права власності на 47/100 частин житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Білгород-Дністровської міської ради про скасування державної реєстрації, обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.
Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст.ст.10, 11, 60, 169, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконкому Білгород-Дністровської міської ради про скасування державної реєстрації - задовольнити.
Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 47/100 частин житлового будинку № 20-А по вул.. 30 років Перемоги, у м. Білгород-Дністровський Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ :