Справа №487/3969/16-ц 20.03.2017 20.03.2017 20.03.2017
Провадження №22-ц/784/735/17
Справа № 487/3969/16-ц
Провадження № 22 Ц- 784/735/17 Головуючий першої інстанції: Щербина С.В.
Категорія-27 Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 березня 2017 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

ОСОБА_2

із секретарем: Горенко Ю.В.

з участю:

представника:

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за

апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ( далі - ПАТ КБ Приватбанк, або Банк) на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29. 11. 2016 р., у справі за

позовом

ПАТ КБ Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованності за кредитним договором,

встановила:

09. 08. 2016 р. ПАТ КБ Приватбанк звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованності за кредитним договором.

Позивач зазначав, що 11.02.2008 р. з відповідачем було укладено кредитний договір невідємною частиною якого є підписана позичальником заява- анкета про отримання кредиту «розстрочка стандарт» та Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ( Розстрочка) (Стандарт) ( далі Умови) і Тарифи.

За умовами цього договору він отримав 4429 грн. 97 коп. для придбання товару, зобовязавшись повернути отримані кошти до 11.02.2010 р.

Відповідно до умов договору позичальник повинен був щомісячними платежами згідно затвердженого графіку погашати заборгованість перед Банком, у тому числі, частину кредиту, проценти за його користування у розмірі 12 % та винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 106 грн.32 коп.

В усякому випадку щомісячний платіж за договором для погашення кредиту має складати не менше 315 грн. 20коп.

Внаслідок невиконання позичальником цих зобовязань утворилась заборгованість, розмір якої, станом на 21.07.2016 р., складає 55935 грн. 93 коп.

Посилаючись на наявність цієї заборгованості, а також стягнення тіла кредиту у розмірі 4429 грн. 97 коп. та відсотків і пені загальною сумою 5427 грн. 93 коп., нарахованих станом на 22.08.2008 р. та стягнутих судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.01.2009 р. а також суми відсотків комісії і пені нарахованих станом на 07.06.2013 р. у розмірі 33212 грн. 43 коп., стягнутих рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2014 р. позивач просив про задоволення позову за умови відрахуванням стягнутих сум та стягнення залишку у розмірі 17295 грн.57 коп., а також штрафів 500 грн. фіксована частина та 864 грн.78 коп., що у цілому дорівнює 18660 грн. 35 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29. 11. 2016 р. ухвалено про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк ставить питання про скасування рішення, як незаконного і ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість висновків суду і порушення норм процесуального та матеріального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з таких підстав.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Порушення зобовязань, які виникають з договорів, тягне за собою наслідки передбачені ст. 611 ЦК, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання однією з сторін, якщо це передбачено договором або законом; зміна умов зобовязання; сплата неустойки (штрафу); відшкодування збитків.

Згідно з вимогами ст. ст.1049, 1048, 1054 ЦК України, позичальник має повернути позику (кредит) у тій самій сумі, яка була надана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

За договором позики (кредиту) позикодавець має право на одержання процентів, розмір яких встановлюється договором.

Невиконання цих зобовязань тягне відповідальність боржника, який має повернути суму боргу з процентами, комісією та пені, передбаченими договором, згідно з правилами ст. 624 ЦК України.

Такого ж змісту зобовязання боржника виникають на підставі положень, передбачених пунктами 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4. Умов.

Право на захист порушеного права підлягає реалізації в межах строку позовної давності.

Відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо не буде встановлено поважних причин його поновлення.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо)

У правовідносинах за договором кредиту основними вимогами, за наявності спору, одночасно є і дострокове повернення кредиту і сплата процентів за користування кредитом з відповідною комісією.

Термін повернення кредиту у даній справі визначається строком, на який надано кредит, а терміни повернення відсотків та комісії визначаються щомісячними платежами, які нараховуються, як плата за користування кредитними коштами в межах строку позовної давності.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору з 11.02.2008 по 11.02.2010 р.

У звязку з його неналежним виконанням судовим наказом від 24.09.2009 р. з позичальника стягнута заборгованість станом на 22.08.2008 р., яка складається з тіла кредиту 4429 грн. 97 коп., заборгованості за відсотками -257 грн.76 коп.; заборгованості за комісією - 637 грн. 92 коп. та пені у розмірі 102 грн. 28 коп.

У стягненні заборгованості, яка виникла за наступний період станом на 07.06.2013 р. відмовлено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25.06.2014 р. у звязку з пропуском строку позовної давності.

Останній раз 06.08.2013 р. позичальником було здійснено платіж у розмірі 300 грн., який був зарахований на погашення тіла кредиту і таким чином невиконана частина цього зобовязання складає 4129 грн. 97 коп.

Заборгованість з відсотків станом на час закінчення строку дії договору дорівнювала 591 грн.10 коп., а з комісії 2551 грн.68 коп.

Внаслідок порушення умов кредитного договору ОСОБА_4 за період з 08.06.2013 р. станом на 21.07.2016 р. утворилась заборгованість у вигляді пені розмір якої, визначено Банком у розмірі 42597 грн.03 коп.

Списано Банком 23936 грн. 68 коп. Залишок складає 18660 грн. 35 коп.

В суді першої інстанції відповідач зробив заяву про застосування строку позовної давності.

Вирішуючи спір та погоджуючись з тим, що строк позовної давності за позовом Банку про стягнення заборгованості сплив, суд не врахував належним чином цих вимог закону та не звернув уваги на те, що за вимогою кредитора до стягнення предявлена лише пеня, яка нарахована за наступний період після ухвалення рішення апеляційного суду щодо відмови у задоволенні позову з підстав пропуску позовної давності.

У постанові ВСУ № 6-249 цс 15 від 02.12.2015 р. міститься висновок про те, що право на задоволення зобовязань строк виконання яких визначено щомісячними платежами, позивач має в межах трирічного строку позовної давності, рахуючи від дати звернення до суду з позовом.

Оскільки відсотки та комісія у цей період не нараховувалась, а у стягненні штрафів відмовлено згаданим рішенням апеляційного суду, то підлягає стягненню лише пеня нарахована в межах річного строку перед зверненням до суду.

Виходячи з наявності заяви про застосування позовної давності та встановленого судом факту невиконання кредитного зобовязання, його загального залишку та ставки пені, правомірно нарахованою в межах однорічного строку позовної давності слід вважати пеню у розмірі 13018 грн. 22 коп.

Саме такий її розмір підтверджується додатковим розрахунком банку, який відповідачем не спростовано. Оскільки суд цих обставин та вимог закону не врахував, то рішення, відповідно до приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення пені в межах спеціального строку позовної давності.

При цьому, згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеній частині вимог витрати позивача на судовий збір у розмірі 2025 грн. 66 коп.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29. 11. 2016 р. скасувати та ухвалити справі нове рішення про задоволення позову ПАТ КБ Приватбанк частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 13018 грн.22 коп. пені за договором кредиту та 2025 грн. 66 коп. у відшкодування судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко Судді Н.В.Самчишина

ОСОБА_2