Провадження № 2/761/6584/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Краснянській С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2017 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі, що становить 2000,00 грн., починаючи з 03.08.2017 року довічно.

Вимоги обгрунтовані тим, що позивач щомісячно отримує пенсію в розмірі 1 574,79 грн., інших джерел доходів не має. Чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Як зазначила позивач, пенсія, яку вона отримує, не забезпечує їй необхідного мінімуму проживання, оскільки майже вся сума спрямовується на сплату комунальних послуг. Коштів ледь вистачає на харчування. Крім цього вона має різні вікові захворювання та інші, які потребують витрачання значних сум коштів, яких їй не вистачає.

Позивач має син, який на даний час не працює, постійного заробітку і місця роботи не має, але має мінливий і нерегулярний дохід. Тому позивач впевнена, що він має можливість їй надавати матеріальну допомогу.

Крім того позивач зазначає, що вона не має інших близьких, які б могли надавати їй матеріальну допомогу.

Позивач в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про слухання справи в її відсутність. В заяві зазначає, що вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та про часткове визнання позову на суму 1 500,00 грн. Також в заяві зазначив, що він усвідомлює свій обов'язок матеріально утримувати матір, однак на даний час не може надавати матеріальну допомогу в розмірі 2 000,00 грн. так як не має постійного заробітку та постійного місця роботи і його джерелом доходів є нерегулярний, мінливий дохід. Крім цього він має тяжкі захворювання, які отримав внаслідок проходження військової служби. Вказані захворювання потребують постійного медичного нагляду і медикаментозного лікування, що потребує витрачання коштів. А тому на даний час він має можливість надавати грошове утримання в розмірі 1 500,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 202 СК України визначає, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов'язок у повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв'язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, батьками ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року є ОСОБА_4 - батько та ОСОБА_1 - мати, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_1 є непрацездатною та отримує пенсійне забезпечення згідно з довідкою, яка надана Центральним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві 01.08.2017 року у березні-квітні 2017 року в розмірі 1 509,79 грн., з травня по серпень 2017 року у розмірі 1 574,79 грн. щомісячно.

ОСОБА_4, який був чоловіком позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_2 та онукою ОСОБА_5 з 2015 року зареєстровані в кімнаті АДРЕСА_1

З консультаційного висновку №214 від 07.07.2017 року відділення травматології Київської міської клінічної лікарні №7 вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз двобічний гонартроз ІІІ ступеню та за рекомендацією лікаря потребує тотального ендопротезування колінних суглобів.

Крім того, ОСОБА_1 встановлено діагноз: деформуючий артроз обох колінних суглобів ІІІ ступеня, суглобова «киста» правого колінного суглоба, артрит обох колінних суглобів.

З свідоцтва про хворобу №104-п від 17.03.2009 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлено наступні діагнози: наслідки перенесеної нейроінфекції з розвитком помірної асиметричної лівобічної гідроцефалії, у вигляді правобічної пірамідної недостатності, вегето-судинна нестійкість, астено-невротичний синдром. Короткозорість обох очей, ангіопатія сітківки обох очей, гіпертонічна хвороба І ст. міокардитичного кардіосклерозу, недостатність мітрального клапану з регургітацією І ступеню, дрібний вузол щитовидної залози без порушення функції.

Відповідач не надав суду документів на підтвердження тієї обставини чи перебувають на його утриманні неповнолітні чи малолітні діти.

Також відповідач не надав суду пояснень щодо його доходів з врахуванням його стану здоров'я, чи отримує він пенсійне забезпечення як військовий пенсіонер, оскільки військово-лікарською комісією встановлено, що його захворювання пов'язані з проходженням військової служби.

Позивач в позовній заяві зазначила, що вона витрачає майже все пенсійне забезпечення на сплату за житлово-комунальні послуги, проте суду не було надано доказів на підтвердження зазначеного.

Також позивач зазначила, що її лікування потребує значних матеріальних витрат, на підтвердження зазначеного позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів сум, які вона витрачає на ліки.

Так як відповідач зазначив, що він не заперечує проти сплати аліментів в розмірі 1 500,00 грн. варто зауважити, що сторони не обмежені у власному праві звернутись до нотаріальної контори та укласти договір про надання утримання непрацездатній матері.

Отже, так як позивач суду не надала доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.3,10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула