Провадження № 2/344/1368/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

з участю представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення оплаченого за товар авансу та штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4, інтереси якої представляє ОСОБА_2, звернулася в суд в грудні 2016 року з позовом до ФОП ОСОБА_3 про розірвання договору купівлі-продажу вікон, дверей та підвіконників №402 від 12.08.2015р., стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 передоплати по вказаному договору в сумі 10500грн. та 7394.7грн. штрафу.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач позов визнав, підтвердивши те, що дійсно договір не виконано.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.08.2015р. між ФОП ОСОБА_3, як виконавцем, та ОСОБА_4 як замовником, було укладено договір №402 (а.с.4), предметом якого є продаж вікон, дверей,підвіконників на загальну суму 15700грн. Також договором обумовлено оплату замовником 10500грн. як передоплати, після чого вироби мали бути поставлені до 07.09.2015р.

Свої зобовязання по передоплаті позивач виконала, що підтвердив і сам відповідач у судовому засіданні. Разом з тим, товар поставлений у визначений строк не був, як і не виконано зобовязання на час розгляду справи судом.

Згідно ст..14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу (ст..526).

За ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

А за ст..525 ЦК України забороняється одностороння відмова від виконання зобовязань.

За загальним правилом, яке поширюється на купівлю-продаж (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, за вимогами ст.693 ЦК якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Окрім того, за вимогами ст..570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, позивач провела авансово часткову оплату товару, натомість відповідач свої зобовязання по договору не виконав.

Одностороння відмова від договору регулюється нормами договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України про його розірвання.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Також, за вимогами ст.665 ЦК у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Позивач, окрім вимог про розірвання договору та стягнення авансового платежу, які є обгрунтованими, просила також стягнути штрафні санкції, що передбачено п.3.3 договору, в сумі 7 394.7грн. Такі вимоги також підлягають до задоволення, так ясторони договірними зобовязаннями визначили те, що у разі несвоєчасної поставки товару виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 0.1% від вартості товару за кожен день прострочення (471 день за період з 07.09.2015 року по 21.12.2016р. від суми товару 15700грн.).

Відповідач просив зменшити суму штрафних санкцій, однак на підтвердження підстав для їх зменшення, суду доказів не надав.

Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

На підставі наведеного, а також ст. 14,15, 525-526,629, 692-693, 651, 665 ЦК, керуючись ст.ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу вікон, дверей та підвіконників № 402, укладеного 12.08.2015 року між ОСОБА_5 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м.Івано-Франківськ, вул.. М.Витвицького, 28/16, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, жительки с.Горохолина, вул.. Українська, 393, Богородчанського р-ну, Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, сплачену передоплату по договору в сумі 10500 (десять тисяч пятсот) грн. та 7394,70 грн. (сім тисяч триста девяносто чотири гривні 70 копійок) штрафу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Польська М.В.