РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4232/17

пр. № 2-о/759/424/17

24 жовтня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря - Винарчук М.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа: Київська міська рада, Головне управління юстиції у м.Києві

про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2017 р. заявниця ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою та просила суд постановити рішення, яким встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 з спадкодавцем ОСОБА_2, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з вересня 2009 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р. та визнати ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 р., спадкодавця ОСОБА_2.

В обґрунтування заявлених вимог заявниця вказувала суду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її вітчим ОСОБА_2 який з 17.10.1970 р. перебував в зареєстрованому шлюбу з її матір'ю ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 р. Вказувала, що з 1990 р. по вересень 2009 р. вона проживала окремо від батьків, а з вересня 2009 р. переїхала проживати до них в АДРЕСА_5, оскільки і мати і вітчим будучи людьми похилого віку потребували постійного стороннього догляду за ними, враховуючи те, що вона є єдиною родичкою то дану допомогу надавала саме вона, таким чином з вересня 2009 р. проживала разом з спадкодавцем ОСОБА_2, займалась доглядом за ним та за матір'ю, а в подальшому і їх похованням. Враховуючи те, що встановлення даного факту необхідне для оформлення спадкового майна яке залишилось після померлого ОСОБА_2 просила заяву про встановлення факту та визнання її спадкоємцем четвертої черги задовольнити.

В судовому засіданні заявниця та її представник, заяву підтримали, та просили її задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в заяві.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду пояснення з приводу заявлених вимог, з проханням щодо розгляду справи в їх відсутності, що суд з урахуванням обставин справи та думки учасників судового розгляду вважає за можливе.

Суд, вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи вважає встановленими наступні обставини.

Як вбачається з свідоцтва про народження, ОСОБА_4 остання народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в свідоцтві про народження вказано: батька ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3.

Внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_6, зареєстрованого 23.07.1988 року прізвище заявниці було змінено з ОСОБА_6 на ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про припинення шлюбу НОМЕР_2 від 11.04.1961 р. виданого Виконавчим комітетом районної ради депутатів трудящих м. Києва, Бюро записів актів громадянського стану, вбачається, що шлюб між батьками заявниці, ОСОБА_5 та ОСОБА_3, було розірвано 11.04.1961 року, про що зроблена відповідний актовий запис за НОМЕР_2.

17.10.1970 року ОСОБА_3 вдруге вийшла заміж за ОСОБА_2, про що зроблено відповідний актовий запис за №955 від 17.10.1970 року в Дарницькому РАГС м. Києва, після одруження її прізвище змінено на ОСОБА_3В 1971 році за ордером №Г164372 від 26.07.1971 р. на сім'ю з трьох осіб, надано квартиру з двох окремих кімнат за адресою квартира АДРЕСА_6) склад сім'ї: ОСОБА_2, ОСОБА_9 - дружина, ОСОБА_4 -дочка.

Як вказує заявниця з 1990 року по вересень 2009 р. вона проживала в квартирі свого чоловіка АДРЕСА_3.

Однак, в вересні 2009 року, була вимушена переїхати проживати до батьків в квартиру за адресою: АДРЕСА_1, для постійного доглядуза своєю матір'ю, оскільки її стан здоров'я різко погіршився в 2009 році, в зв'язку з загостренням хвороби, доглядала за мамою, вітчимом, готувала їжу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_6 р. мама заявниці ОСОБА_10 померла.

Як вбачається з наданих суду доказів, похованням ОСОБА_10 займалась сама заявниця.

Після смерті матері заявниці ОСОБА_10 відкрилась спадщина що складається з земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_7, площею 0,0600 га; грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що знаходяться у Філії Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ Державний ощадний банк України 19 травня 2014 р. за №67/04-1080 та ? частини квартири на АДРЕСА_4 .

Однак, оскільки квартира була оформлена на ім'я ОСОБА_2, заявницею при оформленні спадкового майна після померлої матері питання щодо поділу даної квартири не ставилось.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2015 р. виданого Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою, державним нотаріусом Мельник М.П., зареєстрованого в реєстрі за №7-623, заявник успадкувала земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_8

ОСОБА_2 успадкував грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованими компенсаціями, що знаходяться у Філії- Головного управління по м. Києву та Київській області ПАТ Державний ощадний банк України 19 травня 2014 р. за №67/04-1080, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.05.2015 р.

ОСОБА_2, 29.04.2014 р., на підставі договору дарування ? частини квартири від 29.04.2014 р. посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О., зареєстрованого в реєстрі за №8-524, подарував заявниці ? частину квартиру АДРЕСА_9

Інша ? частина квартири АДРЕСА_10 належить на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, спадкодавцю ОСОБА_2.

З довідки виданої Житлово-будівельним кооперативом «Аеліта» №2031 від 16.02.2017 р. вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 був зареєстрований з 25.11.1971 р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р., за адресою: АДРЕСА_1. Знятий з реєстраційного обліку 31.01.2017 р.

Як вбачається з матеріалів справи похованням ОСОБА_2 займалась заявниця.

Допитані судом в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_13, вказували суду на те, свідок ОСОБА_12 зазначала що родину заявниці знає з 1971 р. оскільки проживає в АДРЕСА_11 і може стверджувати, що заявниця в 2009 р. переїхала проживати в НОМЕР_3 до батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_10, доглядала їх, лікувала, займалась похованням обох батьків. Свідок ОСОБА_7 яка також є сусідкою родини ОСОБА_8 вказувала суду на аналогічні обставини справи. Свідок ОСОБА_13 вказувала суду на те, що з 1980 р. товаришує з заявницею, знає, що з 1990 р. по осінь 2009 р. заявниця проживала разом з чоловіком по АДРЕСА_12, а з вересня 2009 р. переїхала проживати до батьків, оскільки батьки хворіли та потребували постійного стороннього догляду, проживала вона з батьками однією сім'єю, про це вона може стверджувати, оскільки неодноразово будувала в квартирі даної родини.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом),судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності Сімейним Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 заповіту не залишив, інших спадкоємців за законом не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений законом строк заявниця звернулась до Шостої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п.23 Постанови № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява щодо вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю та визнання заявниці спадкоємицею четвертої черги є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 60, 234, 256, 257, 258 ЦПК України, ст. ст. 1217, 1220, 1223, 1258, 1264, 1270, 1277 ЦК України, п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Київська міська рада, Головне управління юстиції у м.Києві про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 з спадкодавцем ОСОБА_2, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, з вересня 2009 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 р.

Визнати ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 р., спадкодавця ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя