Провадження № 2/761/6592/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСПРОМІНВЕСТ», про визнання права власності на нежитлові приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача ТОВ «РОСПРОМІНВЕСТ» про визнання за нею права власності на машиномісце АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 10.11.2009 року між ОСОБА_2 та відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу майнових прав НОМЕР_1/57 М/п щодо передачі у власність ОСОБА_3 одного машиномісця АДРЕСА_1. 15.04.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Договір відступлення права вимоги, за яким позивач стає новим кредитором за договором. 15.04.2010 року між позивачем та відповідачем було підписано Додаткову угоду № 1 до Договору, якою відповідач засвідчив, що він повідомлений про укладення Договору відступлення права вимоги та перехід до позивача всіх прав та обов'язків на машиномісце НОМЕР_1, а також підтвердив виконання позивачем обов'язку щодо оплати майнових прав за договором. Позивач зазначає, що за умовами договору, вона набула права вимагати від відповідача передачі їй у власність машиномісце НОМЕР_1 після введення в експлуатацію житлового будинку та повної сплати вартості. Крім того, вказує, що сертифікат, що свідчить про прийняття в експлуатацію житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем отримано, проте, взяті на себе зобов'язання щодо передачі позивачу права власності на машиномісце НОМЕР_1, відповідач не виконав.Оскільки позивач повністю виконала взяті на себе зобов'язання згідно Договору, проте оформлення на неї права власності на машиномісце НОМЕР_1 є неможливим через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором, просить суд ухвалити судове рішення, яким визнати за нею право власності на машиномісце НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Не заперечував щодо покладення судових витрат на ОСОБА_1

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Про місце і час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Від відповідача надійшли пояснення в яких він визнав позовні вимоги та просив суд розглядати справу без його участі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.11.2009 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Роспромінвест» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу майнових прав НОМЕР_1/57.

15.04.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про відступлення права вимоги за договором купівлі - продажу майнових прав № 55/57 від 10.11.2009 р. , за умовами якого позивач став новим кредитором за Договором щодо отримання у власність одного машиномісця НОМЕР_1, розташованого в підземному паркінгу житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1.

За положеннями ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В свою чергу приписами ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому приписами ст. 518 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні , він має право висунути проти первісного кредитора заперечення.

15.04.2010 року між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 55/57 від 10.11.2009 р., у, за якою відповідач засвідчив, що він належним чином повідомлений про укладення 15.04.2010 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договору про відступлення права вимоги по договору № 55/57 М/п купівлі-продажу майнових прав від 10.11.2009 р., згідно якого ОСОБА_1 стала інвестором по вищезазначеному договору і до неї перейшли всі права та обов»язки по даному договору у частині прав вимоги до ТОВ «Роспромінвест» передачі у власність одного машиномісця за НОМЕР_1 в підземному паркінгу житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 після введення будинку в експлуатацію..

Також судом встановлено, що позивачем повністю виконані зобов'язання за Договором шляхом сплати відповідачу повної вартості машиномісця в сумі 176 000,00 грн., що підтверджується розпискою, виданою ОСОБА_3 від 15.04.2010 року, довідкою № 7/02, виданою відповідачем 16.02.2017 року, в якій зазначено, що станом на 15.04.2010 року позивачем здійснено 100 % інвестування в будівництво.

Підтвердженням належного виконання позивачем своїх обов'язків за Договором, є і п. 2 Додаткової угоди № 1 від 15.04.2010 року до Договору в якому зазначено, що інвестором повністю сплачено вартість майнового права.

512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В свою чергу приписами ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому приписами ст. 518 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов»язанні , він має право висунути проти первісного кредитора заперечення.

Як вбачається з сертифікату відповідності КВ 000564 виданого 24.12.2010 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта: будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземними паркінгом(ІІ-черга будівництва) на АДРЕСА_1 проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм та правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Сертифікат виданий на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації від 12.10.2010 року № 1.

Така інформація міститься і в сертифікаті КВ 0, виданому 28.10.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Києві, який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта: будівництво житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземними паркінгом на АДРЕСА_1, (Підземний паркінг ІІ-черга будівництва) проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації. Сертифікат виданий на підставі Акта готовності об'єкта до експлуатації від 26.10.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БТІ Юкрейніан Груп» виконано та видано на замовлення ОСОБА_1 технічний паспорт на машиномісце АДРЕСА_1

Відповідно до п. 9.2. Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві, затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 27.10.2009 року № 1227 саме на замовника будівництва, тобто відповідач, покладено обов'язок подати до Головного управління житлового забезпечення встановлений пакет документів, чого відповідач не зробив й досі. Тому Листом-вимогою від 27.07.2017 року позивачем на адресу відповідача була направлена письмова вимога надати встановлені документи, які необхідні для подальшого оформлення нею права власності на машиномісце НОМЕР_1. Але відповідач на Лист-вимогу не відповів і документів не надав.

Згідно ст. 19 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» надання документів щодо оформлення права власності на житло здійснюється забудовником власними силами.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Законом України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, а саме ст. 18 визначено, що умови договорів, укладених між суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів. За умовами договору, що його укладено між сторонами,

За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

23.06.2017 року державним реєстратором прав на нерухоме майно КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_5 прийнято рішення № 35829236 про відмову у державній реєстрації права власності на машиномісце, що розташоване АДРЕСА_1 за суб»єктом: ОСОБА_1 у зв»язку із ненаданням оригіналу договору № 55/57 від 10.11.2009 р. та довідки про розрахунки між ТОВ «Роспромінвест» та Первісним кредитором (ОСОБА_2), які є невід»ємною частиною договору про відступлення права вимоги від 15.04.2010 р.

Відповідно до вимог ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, зокрема, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Як вбачається з пояснень ліквідатора ТОВ «Роспромінвест» В.М. Іванків, останній підтверджує обставини викладені у позові та вважає, що підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 відсутні, оскільки Товариство не заявляє будь - яких майнових вимог на предмет спору.

За приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що договір про відступлення права вимоги є нікчемним, був визнаний судом недійсним або розірваний сторонами або рішенням суду.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що обов»язки за договором позивач виконала в повному обсязі.

Ст. 18 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що умови договорів, укладених між суб'єктами інвестиційної діяльності, зберігають свою чинність на весь строк дії цих договорів.

За змістом ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, вмежах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи викладене, оскільки позивач свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу майнових прав від 10.11.2009 року НОМЕР_1/57 М/п виконав, здійснивши повний розрахунок за машиномісце, а відповідач взяті на себе зобов'язання щодо передачі у власність позивачу машиномісця АДРЕСА_1 не виконує, чим фактично порушує права позивача, враховуючи, що будинок в якому знаходиться зазначене машиномісце зданий в експлуатацію, суд вважає за необхідне захистити права позивача шляхом визнання за ним права власності на зазначене машиномісце.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, проте до уваги прохання представника ОСОБА_1 покласти останні на позивача.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст. 15,16,204,328,331,392 ЦК України, Законом України «Про інвестиційну діяльність», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на машиномісце АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя