Справа №484/352/16-ц 23.03.2017 23.02.2017 23.03.2017
Провадження №22-ц/784/643/17
Справа № 484/352/16-ц Головуючий першої інстанції: Паньков Д.А.
Провадження № 22-ц/784/643/17 Суддя-доповідач Апеляційного суду: Коломієць В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Данилової О.О., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Тищенко Л.С.;

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2017 року у справі за позовами Публічного акціонерного товариства «Альфа - Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк») до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И Л А :

30 січня 2016 року ПАТ «Альфа - Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про внесення змін і доповнень до кредитного договору .

Також, 31 травня 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від суду від 06 жовтня 2016 року обидва позови були об'єднані в одне провадження для спільного розгляду.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 14 липня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (який 19.08.2009 р. перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк»), та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №490081915, відповідно до якого Банк надав відповідачці кредит на придбання транспортного засобу у сумі 30611,69 доларів США, зі строком повернення до 14 липня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, на умовах, що передбачені договором.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника 14 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №490081915-П.

15 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № за номером 1/490089646, відповідно до якого ОСОБА_2 надано додатково суму кредиту у розмірі 41925 грн. зі строком повернення до 14 липня 2018 року.

Позивач зазначав, що відповідачка умов договорів належим чином не виконувала, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість по договору № 490081915 від 14 липня 2008 року в сумі 5750 доларів США 50 центів, з яких: 4975,19 доларів США - за кредитом; 775,31 доларів США - по відсотках. Крім того, по договору про внесення змін і доповнень №1/490089646 від 15 вересня 2014 року у ОСОБА_2 утворилась прострочена заборгованість за кредитом у сумі 35255грн. 91коп.; по відсотках - 2844 грн. 07 коп. Станом на 08 грудня 2015 року розмір нарахованої за порушення грошових зобов'язань пені становив 2321грн.31коп.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 5750 доларів США 50 центів заборгованості по договору № 490081915 від 14 липня 2008 року, а також солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - заборгованість у розмірі 40421 грн. 29 коп. по договору №1/490089646 від 15 вересня 2014 року.

Представник відповідачки, частково заперечуючи проти позову, посилався на те, що поручитель ОСОБА_4 має бути відповідачем в повному обсязі позовних вимог. Також звертав увагу суду на те, що у позовній заяві зазначено, що станом на 14 липня 2008 року відповідачка має прострочену заборгованість за кредитом та відсотками в сумі 40421 грн. 29 коп., але станом на 14 липня 2008 року (дата отримання валютної частини кредиту) не могло виникнути жодної заборгованості за гривневою частиною кредиту, отриманого 15 вересня 2014 року. За такого, на думку представника відповідачки, в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення частини кредиту в сумі 40421 грн. 29 коп. має бути відмовлено.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2017 року позови задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за кредитним договором № 490081915 від 14 липня 2008 року в сумі 5750 доларів США 50 центів, з яких: 4975,19 дол.США - за кредитом; 775,31 дол.США - по відсотках. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Альфа-Банк" заборгованість за договором № 1/490089646 від 15 вересня 2014 року про внесення змін і доповнень до кредитного договору № 490081915 від 14 липня 2008 року в сумі 40421 грн. 29 коп., з яких: 35255 грн. 91 коп. - за кредитом; 2844 грн. 07 коп. - по відсотках; 2321грн. 31 коп. - пеня. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1443грн.24коп. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь ПАТ "Альфа-Банк" судовий збір в сумі 1378 грн. в рівних частках з кожного.

В апеляційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись необґрунтованість рішення та неправильну оцінку доказів, просив рішення змінити, відмовивши у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 40421 грн. 29 коп. по договору №1/490089646 від 15 вересня 2014 року та судового збору в сумі 1378грн. в рівних частках з кожного.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст. 1049, 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ст.553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Судом встановлено, що 14 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Альфа-Банк» (яке згодом було перетворено у ПАТ «Альфа-Банк») і ОСОБА_2 укладено кредитний договір №490081915, за яким позивач надав останній 30611,69 доларів США на придбання транспортного засобу зі строком кінцевого повернення до 14 липня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,99 річних. Погашення кредиту та сплата процентів повинно було відбуватись щомісячними платежами відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору) (а.с.75-79).

У забезпечення кредитного договору 14 липня 2008 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №490081915-П, за умовами якого останній як поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність у повному обсязі по зобов'язанням ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору (а.с.94).

15 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № за номером 1/490089646, відповідно до якого ОСОБА_2 надано додатково суму кредиту у розмірі 41925 грн. з кінцевим і строком повернення до 14 липня 2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25,7 річних. Пунктом 4 цього договору передбачено, що ці кредитні кошти (Кредит № 2) надаються ОСОБА_2 для погашення простроченої заборгованості по кредитному договору № від 14 липня 2008 року (Кредит № 1) (а.с. 82-89).

15 вересня 2014 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір № 1/490089646 про внесення змін та доповнень до договору поруки №490081915-П від 14 липня 2008 року, за умовами якого останній як поручитель зобов'язався нести солідарну відповідальність у повному обсязі по зобов'язанням ОСОБА_2, що випливають з основного кредитного договору № від 14 липня 2008 року з урахуванням договору № 1/490089646 від 15 вересня 2014 року про внесення змін та доповнень до основного кредитного договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 14 липня 2008 року вбачається, що 15 вересня 2014 року в рахунок погашення кредитної заборгованості були зараховані надані ОСОБА_2 кошти відповідно до договору № 1/490089646 про внесення змін та доповнень до основного кредитного договору. Проте, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачка свої обов'язки по погашенню залишку кредиту та процентів не виконувала, внаслідок чого станом на 14.05.2016р. утворилась заборгованість за кредитним договором № 490081915 від 14 липня 2008 року в сумі 5750 доларів США 50 центів, з яких: 4975,19 дол.США - за кредитом; 775,31 дол.США - по відсотках (а.с. 12-13). Розмір цієї заборгованості ОСОБА_2 не оспорювала.

Також судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 неналежним чином виконувала передбачені договором № 1/490089646 від 15 вересня 2014 року про внесення змін та доповнень до основного кредитного договору обов'язки по погашенню кредиту та процентів, в зв'язку з чим станом на 08.12.2015 року її заборгованість за кредитом складала 40421 грн. 29 коп., з яких: 35255 грн. 91 коп. - за кредитом; 2844 грн. 07 коп. - по відсотках; 2321грн. 31 коп. - пеня, що була нарахована в зв'язку з простроченням термінів сплати кредитних платежів (а.с. 99).

Встановивши викладені обставини, відповідно до ст.ст. 526, 527, 549, 550, 553, 554, 611, 1050, 1054 ЦК України суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовів ПАТ «Альфа-Банк».

Відповідно до ч. 1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом,так і від будь кого з них окремо.

Згідно приписів ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За такого, оскільки позивачем вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490081915 від 14 липня 2008 року були заявлені тільки до позичальника ОСОБА_2, то стягнення судом даної заборгованості тільки з цього відповідача відповідає вищевикладеним нормам закону.

Посилання апеляційної скарги на неправильну оцінку доказів судом та необґрунтованість рішення щодо задоволення позову про стягнення з відповідачів заборгованості по договору №1/490089646 від 15 вересня 2014 року є безпідставними. Так, у позовній заяві дійсно зазначено про існування у відповідачки простроченої заборгованості за кредитом - в розмірі 35255грн.91коп та по відсотках - 2844грн.07коп. станом на 14 липня 2008 року. Проте, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначення цієї дати у позовній заяві є опискою, оскільки зі змісту цієї заяви вбачається, що пеня була розрахована Банком станом на 08 грудня 2015 року (а.с. 71-73). Крім того, на обґрунтування ціни позову ПАТ «Альфа-Банк» був наданий розрахунок заборгованості за договором № 1/490089646 від 15 вересня 2014 року про внесення змін та доповнень до основного кредитного договору та виписка по особовим рахункам відповідачки, які свідчать, що саме станом на 8 грудня 2015 року у ОСОБА_2 утворилась заборгованість за цим договором в загальному розмірі 40421 грн. 29 коп., з яких: 35255 грн. 91 коп. - за кредитом; 2844 грн. 07 коп. - по відсотках; 2321грн. 31 коп. - пеня

Інших доводів апеляційна скарга не містить. Рішення суду в частині стягнення судом заборгованості за кредитним договором № 490081915 від 14 липня 2008 року в сумі 5750 доларів США 50 центів апелянтом не було оскаржено.

Судові витрати розподілені судом відповідно до ст. 88 ЦПК України, а тому в цій частині рішення суду також необхідно залишити без змін.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.В. Коломієць

Судді О.О. Данилова

І.В. Лівінський