Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1439/16-ц

20 березня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря: Матлюк Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи, тим, що вони одружилися 18 лютого 1991 року. Шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 6. В шлюбі у них народилося троє дітей, які в даний час повнолітні. Шлюбні відносини між ними не склалися, сторони припинили спільне проживання. Шлюб існує формально.

В поданій заяві позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати.

Відповідачка в поданій заяві позов визнала, згідна на розірвання шлюбу, просить шлюб розірвати

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони одружилися 18 лютого 1991 року, шлюб зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 6.

В шлюбі у сторін народилося троє дітей, які в даний час повнолітні. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, припинили спільне проживання. Шлюб існує формально. Сімя розпалась. Обоє згідні на розірвання шлюбу.

Враховуючи, що сторони, наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, а тому на думку суду, подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним.

На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 18 лютого 1991 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №6, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу отримання.

Головуюча Круль І.В.