_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-2808/11
Провадження № 6/520/207/17
УХВАЛА

про самовідвід судді

17.03.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Годовуючого - судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши заяву про самовідвід судді від розгляду справи за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-2808/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Сведбанк в особі Одеського відділення АТ Сведбанк, правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

11.07.2016 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить суд: визнати виконавчий лист № 2-2808/11, виданий 20.10.2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 425 181, 20 гривень, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру № 34, яка знаходиться в м. Одесі по Люстдорфській дорозі в будинку № 125, та про стягнення суми боргу 1820 гривень, стосовно боржника ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яка знаходиться за адресою: 04655, м. Київ, пр.-кт. Московський, 28-А БЦ «SP-HALL», - таким, що не підлягає виконанню; визнати виконавчий лист № 2-2808/11 виданого 20.10.2011 року Київським районним судом м. Одеси суми боргу 1820 гривень, стосовно боржника ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», яка знаходиться за адресою: 04655, м. Київ, пр.-кт. Московський, 28-А БЦ «SP-HALL», - таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою суду від 11.01.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-2808/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Сведбанк в особі Одеського відділення АТ Сведбанк, правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області від 06.03.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 11 січня 2017 року скасовано, та передано питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню на новий розгляд до суду першої інстанції.

16.03.2017 року дану справу було повторно передано судді Куриленко О.М. для продовження розгляду.

Проте до вирішення питання про прийняття справи до провадження суддею Куриленко О.М. був заявлений самовідвід для забезпечення повного, об'єктивного та неупередженого розгляду справи.

Як зазначалось вище, головуючий суддя Куриленко О.М. приймала участь у розгляді даної справи, про що було постановлено ухвалу від 11.01.2017 року.

У вищевказаній ухвалі суддя висловила свою думку, щодо розгляду справи, а від так з метою уникнення необ'єктивного розгляду вищевказаної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Із метою запобігання у подальшому нарікань на необ'єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, суддя дійшов висновку за необхідне заявити самовідвід у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами .

У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-72/0/4-13 від 16.01.13, вказано на обов'язок судді заявити вмотивований самовідвід визначений частиною першою статті 23 ЦПК України. На відміну від вирішення заяви про відвід (стаття 24 ЦПК) у ЦПК не визначено процедури подання та вирішення заяви про самовідвід у разі подання такої заяви суддею-доповідачем до початку розгляду справи.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що з метою уникнення сумніву в об'єктивності та неупередженості судді питання про його самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження у справі, якщо із матеріалів справи, що передана судді-доповідачу, убачається наявність підстав для самовідводу, передбачених статтями 20, 21 ЦПК України.

Отже, з урахуванням принципу цивільного процесуального права - процесуальної економії (звільнення від невиправданих формальностей і процедур) - питання про самовідвід судді може бути вирішено до відкриття провадження у справі, як шляхом постановлення ухвали про самовідвід судді, якому розподілено справу для розгляду, так і шляхом подання відповідної заяви. Після цього справа підлягає повторному автоматичному розподілу без участі цього судді (стаття 25 ЦПК).

Беручи до уваги викладене та враховуючи зазначе вище, вбачається обов'язок судді заявити самовідвід та з метою економії терміну розгляду справи, питання про самовідвід може бути вирішено до відкриття провадження та призначення справи до розгляду.

Підстави для відводу судді визначено ст.ст. 20, 21 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьої статті 11-1 цього Кодексу.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у відповідній частині передбачено: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання у подальшому сумнівів у необ'єктивності та упередженості головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, заявлений самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 20, 23, 25, 210, 223, 293, 294 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву судді Куриленко Оксани Михайлівни про самовідвід - задовольнити.

Передати справу № 2-2808/11 за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі № 2-2808/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Сведбанк в особі Одеського відділення АТ Сведбанк, правонаступник якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки для повторного розподілу між суддями Київського районного суду м. Одеси в порядку передбаченому ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.