РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Носова Г.С.,

при секретарі Виноградській О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача Зміївської міської ради - Школьної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Зміївської міської ради Харківської області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області про усунення порушень права власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій після уточнення ( збільшення) позовних вимог просила:

- визнати договір оренди земельної ділянки від 28.03.2016 року, укладений між Зміївською міською радою та ОСОБА_5 та зареєстровано в управлінні Держкомзему у Зміївському районі Харківської області 21.08.2012 року, запис у Державному реєстрі земель № 0962 недійсним;

- вилучити з Державного земельного кадастру кадастровий номер НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,0408 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- зобов»язати Управління Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно Державного акту на землю серії НОМЕР_2 від 14.11.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3;

- стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю, який видано Зміївською міською радою народних депутатів 14.11.2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-793 від 31.10.2001 року, та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6552.

Як вбачається з вказаного державного акту площа земельної ділянки становить 0,080 га. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки її землеволодіння має спільну межу з ВАТ ВКО «Меркурій», яка на плані позначена відрізком АБ.

На земельній ділянці, якою користувалося ВАТ ВКО «Меркурій» знаходився розбірний торгівельний павільйон, про що свідчить план земельної ділянки під будівництво павільйону та рішення Готвальдівської міської ради народних депутатів № 124 від 17.03.1978 року «Про дозвіл будівництва розбірного павільйону».

В подальшому, на підставі договору дарування нежитлової будівлі серії НОМЕР_4 від 26 травня 2003 року за реєстр. № 3092, ОСОБА_5 набула право власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Зміївської міської ради від 14.03.2007 року 10 сесії 5 скликання припинено право користування ВАТ ВКО «Меркурій» земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та надано дозвіл ОСОБА_6 на розробку землеустрою по відведенню вказаної земельної ділянки в оренду для ведення комерційної діяльності.

Як вбачається із плану земельної ділянки під будівництво павільйону, який складено в березні 1978 року, площа земельної ділянки виділеної під будівництво павільйону складає 340 м2, а відстань від павільйону до межі земельної ділянки (А-Б), яка зараз належить їй, повинна становити 4 метри.

02.08.2012 року між Зміївською міською радою та ОСОБА_6 було укладено договір оренди земельної ділянки.

Зазначений договір зареєстровано в управлінні Держкомзему у Зміївському районі Харківської області 21.08.2012 року, запис у Державному реєстрі земель №0962. Згідно з вказаним договором ОСОБА_6 є користувачем забудованої земельної ділянки загальною площею 0,0368 га, у тому числі 0,0224 га - капітальна одноповерхова будівля, 0,0018 га - тимчасова, 0,0126 га - під проїздами, проходами, площадками для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Для отримання земельної ділянки в оренду ОСОБА_5 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який було розроблено та затверджено рішенням Зміївської міської ради від 26.02.2016 року .

28.03.2016 року між Зміївською міською радою та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,0408 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Договір оренди від 02.08.2012 року припинено.

На земельну ділянку площею 0,0408 га право комунальної власності та право оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчать відомості з державного реєстру речових прав на нерухове майно. Даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

З довідки державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями № Ч-138/0-126/6-15, яка видана 22.12.2015 року Відділом Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області ( форма 6-зем) вбачається, що земельна ділянка площею 0,0368 га відноситься до земель комунальної власності житлової громадської забудови. Встановити форму власності та категорію земель та угіддя земельної ділянки площею 0,0040 га неможливо, оскільки у Національній кадастровій системі відсутні дані стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка є суміжним землекористуванням та приватною власністю іншої громадянки.

Згідно вказаної довідки вбачається, що земельна ділянка площею 0,0040 га належить їй ОСОБА_1 на праві приватної власності, а оскільки земельна ділянка не внесена до Національної кадастрової системи, то і неможливо вказати категорії цієї землі.

Нехтуючи нормами закона Зміївська міська рада визнала зазначену земельну ділянку такою, що належить до комунальної власності територіальної громади Зміївської міської ради і передала належну ОСОБА_1 землю в оренду ОСОБА_5.

Позбавивши ОСОБА_1 можливості внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання кадастрового номера на її приватизовану ділянку, її позбавили права вільно володіти та розпоряджатися нею.

Межі земельної ділянки не встановлювалися та з нею не погоджувалися.

Оскільки, Зміївська міська рада передала в користування ОСОБА_5 частину земельної ділянки, яка належить їй, то ОСОБА_5 незаконно користується частиною земельною, яка юридично належить їй.

Вважає договір оренди земельної ділянки від 28.03.2016 року, укладений між Зміївською міською радою та ОСОБА_5 укладеним з істотними порушеннями норм чинного законодавства України, тому вказаний договір підлягає визнанню недійсним, а відомість про кадастровий номер земельної ділянки підлягає вилученню з Державного земельного кадастру.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачки ОСОБА_5 ОСОБА_2 позов не визнав. В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що оформлення земельної ділянки на умовах оренди здійснювалось за рахунок земель комунальної форми власності. Під час складання спірного договору оренди земельної ділянки були прийняті всі необхідні рішення та погодження, порушень законодавства не було. Після укладення договору оренди земельної ділянки від 28.03.2016 р., раніше діючий договір оренди від 02.08.2012 року припинив свою дію. На теперішній час в Балаклійському районному суді Харківської області розглядається справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поновлення права користування земельно ділянкою. По даній справі проведена судова земельно-технічна експертиза № 7827, згідно якої фактична площа земельної ділянки позивачки по цій справі більше на 222 м2, ніж це зазначено в Державному акті, тому позивачка навпаки вчинила самовільне захоплення частини земельної ділянки відповідача та земель запасу територіальної громади м. Зміїв.

Крім того, позивачка не має документів про встановлення внатурі меж своєї земельної ділянки, у якої також, відсутній кадастровий номер.

У разі відсутності в договорі оренди земельної ділянки істотних умов земельне законодавство не передбачає визнання його недійсним.

Необгрунтованими є доводи позивачки щодо збільшення площі належної відповідачкі нежитлової будівлі зі 190,2 м2, як зазначено у договорі дарування до 0,0224 га, як зазначено у договорі оренди. Оскільки, листом КП «Зміївське БТІ» № 1428 від 01.04.2015 року підтверджується, що загальна площа будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на час реєстрації складала 90,2 м2, станом на 24.02.2000 року - 190,2 кв.м. і залишалася не незмінною на час дарування у 2003 р.. Матеріали стін не змінювалися, зовнішні розміри нежитлової будівлі залишилися без змін. Вказані факти підтверджуються технічними паспортом на будівлю магазину, який складений на час виникнення права власності ОСОБА_7. 190.2 м2 - це загальна площа приміщень будівлі, а 0,0224 га це площа земельної ділянки під будівлею.

Право власності на земельну ділянку позивачки не було порушене, так як право на земельну ділянку у ОСОБА_1 виникло тільки в 2001 році.

Зміївська міська рада мала право розпоряджатися землями в межах населеного пункту, та як позивачка не сформувала земельну ділянку, не внесла в Державний земельний кадастр і не встановила її межі внатурі на місцевості.

Представник відповідача - Зміївської міської ради Харківської області Школьна М.С. позов не визнала, вказала, що єдиним документом, який було додано позивачкою до свого позову в якості доказу її тверджень, є копія Державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_1 14.11.2001 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6552.

Відповідно, з копії державного акту ОСОБА_1 неможливо встановити, яку саме її частину земельної ділянки було незаконно передано в користування ОСОБА_5, безпосередньо підтвердити факт такої незаконної передачі.

На земельнійй ділянці ОСОБА_1 відсутні межові знаки.

Вісутність встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_1 на місцевості є порушенням земельного законодавства. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

При укладенні спірного договору оренди земельної ділянки, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був погоджений з відповідними державними органами, порушень законодавства не було.

Позивачка не встановила межі земельної ділянки внатурі ( на місцевості), а також не внесла дані про земельну ділянку в Державний земельний кадастр, тому земельна ділянка не є сформованою.

Будь-яких інших доказів, які хоча-б опосередковано підтвердили позовні вимоги, позивачкою до свого позову надано не було.

Представник відповідача - відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області в судове засідання не з'явився, надав заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить державний акт на право приватної власності на землю, який видано Зміївською міською радою народних депутатів 14.11.2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 3-793 від 31.10.2001 року, та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3.

02.08.2012 року укледоно договір оренди між Зміївською міською радою Харківської області, в особі міського голови Кучкова П.В., що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження якого підтверджуються рішенням 1 сесії 6 скликання Зміївської міської ради від 12.11.2010 року, та ОСОБА_6, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0368 га - забудовані землі, у тому числі: 0,0224 га - капітальна одноповерхова будівля, 0,0018 га - тимчасова, 0,0126 га - під проїздами, проходами, площадками для обслуговування нежитлової будівлі (магазину).

Договір оренди від 02.08.2012 року припинено.

Так, ОСОБА_5 було замовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, який було розроблено та затверджено рішенням Зміївської міської ради від 26.02.2016 року .

28.03.2016 року між Зміївською міською радою, в особі міського голови Кучкова П.В., що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", повноваження якого підтверджуються рішенням 1 сесії 6 скликання Зміївської міської ради від 12.11.2010 року та ОСОБА_5 укладено спірний договір оренди земельної ділянки відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі (магазину), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0408 га - забудовані землі, з них: 0,0242 га - капітальна, прибудинкова територія 0,0166 га для обслуговування нежитлової будівлі (магазину)

За змістом ч. ч. 1-5 ст. 203 ЦК України для чинності правочину необхідно додержання таких загальних вимог: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено істотні умови договору оренди землі, до яких відносяться: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У разі якщо договором оренди землі передбачено здійснення заходів, спрямованих на охорону та поліпшення об'єкта оренди, до договору додається угода щодо відшкодування орендарю витрат на такі заходи.

Договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідність спірного договору оренди земельної ділянки вимогам зазначених вище нормативних актів підтверджується наступними письмовими доказами:

- рішенням Зміївської міської ради від 25.12.2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- рішенням VI cесії VII скликання від 26.02.2016 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для обслуговування нежитлової будівлі ( магазину), що розташована за адресою вул. 152 стрілецької дивізії, 20а, м. Зміїв.

- копією витягу з реєстру від 25.03.2016 року за яким право власності на сформовану земельну ділянку зареєстровано за територіальною громадою в особі Зміївської міської ради та здійснена реєстрація права оренди земельної ділянки;

Що стосується доводів позивачки про наявність порушень її права власності на земельну ділянку внаслідок укладання зазначеного договору, то вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підтверджені належними доказами.

Так, 14.11.2001 року Зміївською міською радою був виданий Державний акт серії № НОМЕР_5 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №6552, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №3-793 від 31.10.2001 року належить земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_2

Право ОСОБА_1, як спадкоємиці ОСОБА_9, на отримання державного акта на право власності на земельну ділянку передбачено пунктом 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, згідно з яким рішення про передачу громадянам безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 року №15-92 "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відомості наявної в матеріалах справи копії технічного звіту до видачі Державного акта Р1 №694165 на право власності на землю, виданого ОСОБА_1, свідчать про те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Водночас, відсутні документи, якими підтверджується перенесення вказаної земельної ділянки в натуру (на місцевість) та приймання-передачі цієї ділянки ОСОБА_1, кадастровий номер зазначеній земельній ділянці не присвоєно.

Відповідно до ч. 4 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 не надано доказів встановлення на місцевості межі її земельної ділянки з боку земельної ділянки, щодо якої укладено спірний договір оренди, та присвоєння їй кадастрового номера, немає підстав вважати належну їй земельну ділянку сформованою та відсутні підстави для тверджень, що з боку землекористувача ОСОБА_5 є порушення прав землевласника ОСОБА_1.

Судом перевірені та не знайшли підтвердження доводи позивачки щодо збільшення площі належної позивачці нежитлової будівлі зі 190,2 кв.м., як зазначено в договорі дарування, до 0,0224 га, як зазначено в договорі оренди земельної ділянки.

Як зазначено в листі КП "Зміївське БТІ" №1428 від 01.04.2015 року, загальна площа будівлі за адресою: АДРЕСА_1 на час реєстрації складала 190,2 кв.м., станом на 24.02.2000 року - 190,2 кв.м., і залишалася незмінною на час дарування у 2003 році. Матеріали стін не змінювалися, зовнішні розміри нежитлової будівлі залишилися без змін.

Крім того, порівняльний аналіз зазначених документів свідчить про відсутність суперечностей щодо площі будівлі, оскільки 190,2 кв.м. - це загальна площа приміщень будівлі, а 0,0224 га - це площа земельної ділянки під цією будівлею.

Таким чином, відсутні підстави для тверджень про зміщення межі землекористування внаслідок збільшення площі забудови.

Відсутність порушення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з боку відповідачів підтверджується і даними обстеження земельної ділянки від 30.10.2012 року , а також висновком судової земельно-технічної експертизи №7827 від 28.01.2015 року у справі №621/755/13-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про відновлення меж земельної ділянки, згідно з яким фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 перевищує площу, зазначену в Державному акті на право власності на земельну ділянку.

Оскільки немає доказів порушення права власності ОСОБА_1 на її земельну ділянку, відсутні підстави вважати, що Зміївська міська рада, укладаючи спірний договір оренди, розпорядилася земельною ділянкою, частина якої не є власністю територіальної громади.

Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вимог про визнання спірного договору недійсним.

Виходячи з безпідставності вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, не підлягає задоволенню вимога про вилучення з Державного земельного кадастру кадастрового номеру НОМЕР_1 земельної ділянки площею 0,0408 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, а також вимога щодо зобов»язання Управління Держгеокадастру у Зміївському районі внести відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно Державного акту на землю серії НОМЕР_2 від 14.11.2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3;

За таких обставин, у задоволенні позову належить відмовити.

Оскільки в позові відмовлено судові витрати стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 15, 57, 60, 61, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, Зміївської міської ради Харківської області, Відділу Держгеокадастру у Зміївському районі Харківської області - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СУДДЯ