Єдиний унікальний номер 229/3906/16-ц Номер провадження 22-ц/775/412/2017
Головуючий у 1 інстанції: Рагозіна С.О. Єдиний унікальний номер 229/3906/16-ц
Суддя - доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/412/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Новосьолової Г.Г.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 13 січня 2017 року у цивільній справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України.

Посилався на те, що 04 жовтня 2016 року поштою ним було направлено на адресу відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України заяву про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист №250/4278/13ц, виданий Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області 05.03.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 226 960, 92 доларів США та 33 134 595, 32 гривень. Старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України Кошкер І.А. винесено повідомлення від 17.10.2016 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання з посиланням на ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано квитанцію про сплату авансового внеску.

Оскільки Закон України «Про виконавче провадження», статтею 26 якого визначено необхідність при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження додавати квитанцію про сплату авансового внеску, набрав чинності 05 жовтня 2016 року, а заява була подана стягувачем 04 жовтня 2016 року, посилаючись на незворотність дії в часі законів та інших нормативно - правових актів заявник просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України Кошкера І.А. при винесенні повідомлення від 17.10.2016 року про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання та скасувати вказане повідомлення.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 13 січня 2017 року скаргу ПАТ «РодовідБанк» на дії державного виконавця задоволено. Визнано незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкера Івана Анатолійовича при винесенні повідомлення від 17 жовтня 2016 року про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Скасовано повідомлення від 17 жовтня 2016 року про повернення виконавчого листа №250/4378/13-ц, виданого 05 березня 2014 року Ясинуватським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № Д002/СК-462.07.2 від 07 грудня 2007 року в загальному розмірі 226 960,92 (двісті двадцять шість тисяч дев'яносто шістдесят доларів США 92 цента) доларів США та 33 134 595,32 (тридцять три мільйона сто тридцять чотири тисячі п'ятсот дев'яносто п'ять гривень 32 копійки) гривень, без прийняття до виконання, винесене старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкером Іваном Анатолійовичем.

У апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ПАТ «РодовідБанк» відмовити у повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема, зазначає, що момент пред'явлення виконавчого документа до виконання та початок вчинення державним виконавцем виконавчих дій по виконавчому документу не є тотожними та не збігаються у часі, оскільки такі документи надходять до державного виконавця після їх реєстрації. Згідно з реєстраційно - контрольною карткою №30598-0-33-16 виконавчий документ пред'явлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 07.10.2015 року, вже на момент дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про те, що державний виконавець отримав виконавчий документ на виконання 04.10.2016 року. Отже, на момент надходження виконавчого документа до державного виконавця та початку здійснення виконавчих дій діяв Закон України «Про виконавче провадження» в редакції від 05.10.2016 року, тому державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття на виконання, керуючись п.8 ч.4 ст.4 Закону.

В засіданні апеляційного суду представник департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Михайленко Д.О. підтримувала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні. Представник заявника та заінтересована особа ОСОБА_1 в засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Згідно з ч.2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Михайленко Д.О., дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ПАТ «Родовід Банк» суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що заява про відкриття виконавчого провадження разом із додатками - оригіналом виконавчого листа та копією довіреності представника ПАТ «Родовід Банк», була направлена на адресу відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 4 жовтня 2016 року, що підтверджено реєстром відправлених рекомендованих листів ПАТ «Родовід-Банк», копією конверту та інформацією із сторінки відстеження пересилання поштового відправлення офіційного сайту державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Повідомленням від 17 жовтня 2016 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кошкер І.А. повернув стягувачу ПАТ «Родовід-Банк» виконавчий документ без виконання, з посиланням на пункт 8 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Згідно з ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, що набув чинності 05 жовтня 2016 року та в редакції станом на час винесення державним виконавцем повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 17 жовтня 2016 року до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до п.8 частини 4 статті 4 цього Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

Станом на 04 жовтня 2016 року був чинним Закон України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року, який не передбачав обов'язку стягувача додавати до заяви про примусове виконання рішення квитанцію про сплату авансового внеску.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що державним виконавцем при винесенні повідомлення про повернення стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання не було враховано факту направлення Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» заяви про відкриття виконавчого провадження та оригіналу виконавчого листа 04 жовтня 2016 року через відділення поштового зв'язку, тобто у строк до вступу в силу редакції Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено сплату авансового внеску.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно з реєстраційно - контрольною карткою №30598-0-33-16 виконавчий документ пред'явлено до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 07.10.2016 року, вже на момент дії нової редакції Закону України «Про виконавче провадження», висновків суду не спростовують. Як вбачається із зазначеної реєстраційно - контрольної картки 07.10.2016 року це дата реєстрації документа, у той же час картка містить інформацію про вихідну дату документу - 04.10.2016 року.

Оскільки обов'язок стягувача додавати до заяви про примусове виконання рішення квитанцію про сплату авансового внеску передбачено ч.2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, що набув чинності 05 жовтня 2016 року, вимагати від боржника виконувати цей обов'язок до набуття чинності Законом неможливо.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно із ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Доводи апеляційної скарги про те, що момент пред'явлення виконавчого документа до виконання та початок вчинення державним виконавцем виконавчих дій по виконавчому документу не є тотожними та не збігаються у часі, оскільки такі документи надходять до державного виконавця після їх реєстрації не можуть бути підставою для скасуванні рішення, виходячи з того, що Законом України Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено обов'язок стягувача додавати квитанцію про сплату авансового внеску саме до заяви про примусове виконання рішення, яка була подана 04.10.2016 року.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до вимог процесуального закону, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відхилити.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 13 січня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Н.С. Краснощокова

Судді: В.Б. Азевич

Г.Г. Новосьолова