Справа № 285/3254/16-ц
провадження у справі № 2/0285/361/17
28 березня 2017 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді………………Літвин О.О.
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-банк»
про стягнення кредитної заборгованості,
У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 12 556,75 грн., мотивуючи тим, що всупереч умов укладеного кредитного договору №АВН0RX76850048 від 10.01.2014 року між ним та відповідачем, останній своїх договірних зобовязань належним чином не виконує у звязку з чим у нього перед банком виникла заборгованість.
Сторони в судове засідання не прибули.
Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечив щодо винесення заочного рішення.
Враховуючи те, що про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений в порядку, визначеному ст. 76 ЦПК України, про причини неявки до суду він не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 статті 626 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обовязки виникають у кожного контрагента.
Судом встановлено, що 10.01.2014 року відповідач звернувся до банку з Заявою Позичальника № АВН0RX76850048 про надання йому кредиту (далі Заява). Цього ж дня між сторонами було укладено кредитний договір, який складається із заяви Позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови).
Відповідно до даного договору відповідач отримав кредит для часткової оплати товару (компютерної техніки конфігурація) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на його поточний рахунок в сумі 4 266,04 грн., на строк 24 місяці, з кінцевою датою повернення по 09.01.2016 року включно, встановленою відсотковою ставкою за користування кредитом 0,12 % річних.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем суду, слідує, що розмір кредитного ліміту відповідачу було встановлено в сумі 4 266, 04 грн., який в подальшому не збільшувався. З березня 2014 року у відповідача почала утворюватись прострочена заборгованість за наданим кредитом.
Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однієї із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами).
Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з Умовами, тарифами, порядком погашення по кредиту відповідач був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, що останні разом з його заявою складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис.
Як вбачається з п.2 Заяви відповідач зобовязався до 09.01.2016 року включно, повернути надані йому кредитні кошти, а також щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі в сумі 284,2 грн. в період з 24 по 28 число кожного місяця; щомісячну винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 106,22 грн. (п. 5, 7 Заяви); а за порушення кредитної дисципліни сплатити пеню в розмірі, встановленому Умовами за кожен день прострочки (п. 14 Заяви), яка складає 0, 15 % від суми простроченого платежу та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову при порушенні грошових зобовязань більш ніж як на 30 днів (п. 5.1. та 5.3 Умов).
Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача станом на 30.10.2016 року склала 12 556,75 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом 4 266,04 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 3,76 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1 062,20 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 6 150,62 грн. та штраф 1 074,13 грн. (500 грн. фіксована частина, 574,13 грн. процентна складова).
Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено, як і не було надано власного розрахунку, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою.
Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти.
Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит.
Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, зобовязання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі.
З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.
Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 208, 212-216, 218, 224-226 ЦПК України, статтями 525, 526, 530, 611, 612, 1054 ЦК України, - суд
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк»
заборгованість по кредитному договору № АВН0RX76850048 від 10.01.2014 року у розмірі 12 556 (дванадцять тисяч пятсот пятдесят шість) грн. 75 коп. та судовий збір в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя О.О. Літвин