Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2551/16-ц

Номер провадження: 2/511/111/17

13 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

при секретарі Ніколас С.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

представника органу опіки та піклування Роздільнянської РДА ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, неповнолітньої ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_1, орган опіки та піклування Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, орган опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить, визнати ОСОБА_3 та її неповнолітню доньку ОСОБА_6, такими, що втратили право на користування належним їй та ОСОБА_1 будинком по вул. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони більше року не проживають в будинку, витрат по його утриманню не несуть, а тому втратили право на користування житловими приміщеннями будинку, а добровільно виписатись за вказаною адресою відмовляються.

В позові вказувала, що будинок по вул.Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району належить на праві власності їй та синові ОСОБА_1 Син зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_3 і період з 2014 року по вересень 2015 року проживали у вказаному будинку разом з донькою відповідачки від першого шлюбу ОСОБА_6, яка не є її онукою. В серпні 2015 року вони припинили сімейні стосунки і ОСОБА_3 разом з донькою забрали свої речі та виїхали з будинку. З того часу в будинку не проживають, витрат на його утримання не несуть. На даний час при оформленні документів на отримання субсидії у ОСОБА_5 виникли труднощі в здійсненні права користування та розпорядження майном, в звязку з реєстрацією в її будинку сторонніх осіб. На прохання позивача в добровільному порядку знятися з реєстрації, отримала від відповідача відмову. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати відповідача та її неповнолітню доньку ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони не проживають в будинку з серпня 2015 року, тобто більше року. Окрім того зазначила, що вона не заперечує проти реєстрації в зазначеному будинку малолітньої доньки сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 позов підтримали, та просили позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити повністю, так як є всі підстави на підставі ст.405 ЦК України визнати відповідачку та її доньку такими, що втратили право на користування жилими приміщеннями. Вони більше року не проживають за вказаною адресою, мають інше місце проживання.

Відповідач ОСОБА_3, яка також діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що вона дійсно з 2014 року по 2015 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, в цей період вони проживали в його будинку по вул.Чкалова,8 смт. Лиманське. ОСОБА_1 також зареєстрував її та її доньку від першого шлюбу ОСОБА_6 по місцю проживання за вказаною адресою.

07.08.2014 року у них народилась спільна донька ОСОБА_7. В серпні 2015 року ОСОБА_1 зібрав її речі та речі дітей, та вигнав їх з будинку. В звязку з тим, що вона не має власного житла, вона вимушена була з дітьми вийняти будинок у ОСОБА_8 У вересні 2015 року шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано. Вона не бажала залишати будинок, де вона зареєстрована. ОСОБА_1 в супереч її волі вигнав її на вулицю разом з дітьми. Щодо посилання позивачки, що в неї виникли труднощі в оформленні субсидії не відповідає дійсності, так як вона офіційно не працює та ніяким чином не може порушувати її право на отримання субсидії. Вона мала намір проживати в будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_1 разом з їх спільною дитиною та неповнолітньою ОСОБА_6, так як в неї не має власного житла. Вона ніколи не втрачала інтересу до цього житла, так як у неї і у їх з ОСОБА_1 спільної дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, не має власного іншого житла. Тому просила відмовити позивачу в задоволенні позову, так як в будинку не проживала більше року по поважній причині, їй в цьому перешкоджав ОСОБА_1

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_1 просив задовольнити позов його матері - ОСОБА_5 і відповідно зняти з реєстрації за адресою: вул.Чкалова,8 смт. Лиманське його колишню дружину ОСОБА_3 та її дитину ОСОБА_6. Шлюб між ними розірвано в 2015 році, вони припинили спільне проживання та з серпня 2015 року ОСОБА_3 пішла з будинку, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, а тому втратила право на користування житловою площею. ЇЇ ніхто не виганяв з будинку, вона це зробила добровільно, при цьому забрала всі свої речі, а також спільно нажите майно. Його при цьому не було вдома, він їй не перешкоджав у проживанні. У ОСОБА_3 склалися складні стосунки з позивачкою, вона нетерпимо ставилась до його матері, яка потребувала сторонньої допомоги, хворіла. На прохання позивача в добровільному порядку знятися з реєстрації, отримав від відповідача відмову. Тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю, визнати відповідача та її неповнолітню доньку такими, що втратили право на користування жилим приміщенням будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони не проживають в будинку з серпня 2015 року, тобто більше року. Окрім того зазначив, що він не заперечує проти реєстрації в зазначеному будинку його малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник третьої особи Орган опіки та піклування Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеській області до суду не зявився, надали суду заяву про слухання справи за відсутністю їх представника. (а.с.61)

Представник третьої особи органу опіки та піклування Роздільнянської РДА, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 визнали, не заперечували проти їх задоволення, так як згідно заяви, яка надійшла на їх адресу від батька неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, - ОСОБА_9, він надав згоду на реєстрацію доньки за місцем його мешкання вул. Шевченка, 68 с. Клішківці Хотинського району Черновецької області.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, давши оцінку обґрунтованості заявлених вимог, вважає, що позов ОСОБА_5 підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 4/25 частини житлового будинку №8 по вул. Чкалова смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області належить позивачу ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2009 року, зареєстрованого за №110 та 5/25 частин належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-3970.(а.с.4,5,6).

Таким чином, позивач є співвласником зазначеного будинку, а тому має право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72,116, 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст. 64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Статтею156 ЖК України, передбачено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.09.2015 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного проживання 07.08.2014 року у них народилась донька ОСОБА_7.

Також у ОСОБА_3 є донька від іншого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка проживає з матір"ю.

Згідно домової книги ОСОБА_3 (до одруження ОСОБА_6) Н.Д., ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно з 07.02.2014 року зареєстровані по місцю проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7. (а.с.13)

Виходячи з вимог ст.156 ЖК України, припинивши сімейні стосунки з позивачем та розірвавши з ним шлюб, ОСОБА_3, як колишній член сім`ї автоматично не втратила право користування займаними житловими приміщеннями.

Позивач доводив, що відповідачка на підставі ст.405 ч.2 ЦК України втратила право на користування для проживання будинком ОСОБА_5, так як з серпня 2015 року не проживала в його будинку.

В ході розгляду справи та дослідження обставин не проживання за вказаною адресою ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_10 встановлені судом наступні обставини.

Так згідно акту, складеного депутатом Лиманської селищної ради ОСОБА_11 встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_8, але з 13.08.2015 року не проживають в ньому. (а.с.18)

З акту обстеження житлових умов та факту проживання ОСОБА_3 разом з дітьми по вул. Центральній, 38 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, складеного депутатом Лиманської селищної ради ОСОБА_12, встановлено, що будинок належить ОСОБА_8 ОСОБА_8 надала вказане житло ОСОБА_3 з дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, так як ОСОБА_3 після того як її вигнав чоловік ОСОБА_1, опинилась з дітьми на вулиці. (а.с.64)

Обставини щодо часу не проживання її в спірному будинку відповідачка не заперечувала, однак вказувала, що в будинку колишнього чоловіка вона з дітьми не проживала по поважним причинам - чоловік вигнав її на вулицю в супереч її волі і не дозволяв їй проживати у будинку.

Однак із пояснень допитаних по справі свідків, судом встановлено достовірно, що ОСОБА_3 добровільно залишила помешкання та переїхала проживати на зйомну квартиру.

Так свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що позивачка є її тітка і їй відомо, що у позивачки та ОСОБА_3 склалися погані стосунки, остання погано до неї відносилась, забирала в неї слуховий апарат, не пускала її на вулицю, билася з нею та з чоловіком. ОСОБА_1 по цій причині часто ночував на роботі. В той день, коли вона пішла з дому, ОСОБА_1 був на зміні на роботі, а тому не виганяв ОСОБА_3 з будинку. Вона сама вивезла свої речі, а також їх спільне майно. ОСОБА_1 хотів купити їй з дітьми будинок, так як вона не хотіла проживати ІНФОРМАЦІЯ_9. Вони знайшли один із варіантів, однак ОСОБА_3 він не сподобався.

Свідок ОСОБА_1, рідний син позивачки також суду пояснив, що йому відомо про обставини не проживання ОСОБА_3 у будинку його матері, так як остання не хотіла жити в цьому будинку, конфліктувала з хворою матір"ю, ображала її нецензурними словами, затіювала неодноразово бійку з братом. Коли вона переїздили з будинку та вивозила речі з будинку, ОСОБА_1 не було вдома, і він допомагав їй грузити речі в мікроавтобус, який приїхав на її замовлення. Це були і дитячі речі, і їх спільне з братом майно. На наступний день ОСОБА_3 приїхала та забрала з дому курей. Підтвердив, що відповідачку з дому ніхто не виганяв, навпаки їй не подобалось жити з родиною, вона була агресивною до брата, провокувала бійки із за ревнощів.

Свідок ОСОБА_14, чоловік рідної сестри відповідачки ОСОБА_3, суду пояснив, що з 2015 року спільне проживання ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 було неможливим. ОСОБА_3 вела себе агресивно, била чоловіка. Останній вимушений був в лютому-березні ночувати в них, щоб не провокувати сварки. Однак про це дізналась ОСОБА_3, і потім прийшла до їх квартири, коли його не було вдома, та побила його дружину, свою рідну сестру за те, що вони дозволили ОСОБА_1 ночувати у них.

Аналогічні свідчення по справі дала свідок ОСОБА_15, яка є рідною сестрою ОСОБА_3 і яка пояснила, що їй відомо, що сестру з будинку ніхто не виганяв, а сестра сама зруйнувала сімейні стосунки, так як била чоловіка, ревниво ставилась до його роботи, звинувачувала навіть її у близьких стосунках з її чоловіком. У ОСОБА_3 також конфлікт з усією родиною, вона скандальна та агресивна. Їй сім"я також пропонувала декілька варіантів житла, однак вона відмовилась від їх послуг.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів.

Сама відповідачка в суді підтвердила обставини, при яких вона вивезла речі з будинку і при цьому не спростувала покази свідка ОСОБА_1

Також судом встановлено, що за час не проживання в будинку ОСОБА_3 з позовом про вселення її до будинку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 до суду не зверталась, на теперішній час має тимчасове житло - винаймає квартиру, де проживає разом з дітьми, а тому суд вважає, що вона без будь-яких поважних причин, добровільно залишила помешкання колишнього чоловіка і не проживає в ньому більше року з серпня 2015 року, витрат по його утриманню не несе, а тому втратила право на користування ним для проживання .

Також судом встановлено, що за адресою по вул.Чкалова,8 смт Лиманське також зареєстрована донька ОСОБА_3 від іншого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

На момент винесення судового рішення ОСОБА_6 досягла 14-ти річного віку, а тому має право проживати зі своїми батьками за вибором.

Мати дівчинки проживає ІНФОРМАЦІЯ_10 смт Лиманське, про що надала відповідно довідку, де винаймає житловий будинок.

Крім цього, з висновку органу опіки та піклування Роздільнянської РДА від 28.08.2017 року, судом встановлено, що під час вивчення питання щодо доцільності зняття з реєстраційного обліку неповнолітньої ОСОБА_6, 2003 року, до служби у справах дітей Роздільнянської РДА надійшла заява батька ОСОБА_6 ОСОБА_9, який повідомив свою згоду на реєстрацію доньки за адресою свого мешкання вул. Шевченка, 68 с. Клішківці Хотинського району Черновецької області. Тому орган опіки та піклування Роздільнянської РДА прийшов до обґрунтованого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_6 права користування житловим приміщенням по вул.. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області. (а.с.131)

Таким чином дівчинка може проживати як з матір"ю, так і з біологічним батьком, а тому її також належить визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням по вул.Чкалова 8 смт. Лиманське, так як раніше суд прийшов до висновку, що право на проживання за вказаною адресою втратила і її мати ОСОБА_3

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_6 на теперішній час зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_11, є колишніми членами сім"ї позивачки і в належному позивачеві ОСОБА_5 будинку не проживають без поважних причин більше року - з серпня 2015 року, витрат на утримання будинку не несуть, будинок для проживання не використовують, а тому втратили право користування вказаним житлом з серпня 2015 року.

Дане рішення суду є підставою для зняття відповідачів ОСОБА_3 та неповнолітньої ОСОБА_6 з реєстрації за адресою: вул. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, так як вони втратили право на користування житлом в звязку з не проживанням більше року за місцем реєстрації без поважних причин.

Судовий збір по справі сплачено позивачем при зверненні до суду в повному обсязі.

На підставі ст.29, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.9, 150, 156 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, такою, що втратила право на користування жилими приміщеннями будинку № 8 по вул. Чкалова, смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, який належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1, з серпня 2015 року.

Визнати неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування жилими приміщеннями будинку № 8 по вул. Чкалова, смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, який належить на праві власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1, з серпня 2015 року.

Вказане рішення є підставою для звернення до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області для вирішення питання щодо зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_6, з реєстраційного обліку за адресою: вул. Чкалова, 8 смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ж. В. Теренчук