Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/638/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23.03.2017смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді: Вадовської А.В.,

за участю секретаря: Кравець Л.В.,

відповідача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2016 р. ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.10.2010 р. ОСОБА_1 отримала кредитну картку "Універсальна".

27.12.2012 р. відповідачеві переоформлена кредитна картка на престижну картку "Gold" та відкритий картковий рахунок, згідно якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка зобов'язалася щомісячно погашати заборгованість до 25 числа кожного місяця.

ОСОБА_1 порушує кредитні зобов'язання та має станом на 31 травня 2016 року 39 515,48 грн. заборгованості, яка складається з: 25 135,69 грн. заборгованості за кредитом; 11 921,91 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом; 100 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1857,88 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнали, заперечували проти його задоволення, посилаючись на відсутність у відповідача невиконаних зобов'язань перед позивачем.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вона дійсно у 2006 р. отримувала кредит у позивача, який повністю сплатила. Більше жодних кредитів у Банку вона не брала.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст.64 ЦПК України письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, про що зазначено у ч.3 ст.27 ЦПК України.

Звернувшись до суду з позовом позивач надав усі докази на підтвердження позовних вимог у копіях.

За клопотанням відповідача та її представника суд зобов'язав позивача надати кредитну справу ОСОБА_1

У відповідь на ухвалу суду про витребування кредитної справи позивач листами за №20.1.0.0.0/7-2016/7121 від 18.11.2016 р. та №20.1.0.0.0/7-20161117/3932 від 29.11.2016 р. повідомив про неможливість її надання у зв'язку з тим, що справа ОСОБА_1 з 2013 р. знаходиться на зберіганні в Донецькому архіві, а тому до стабілізації політичної ситуації в зоні АТО її надання є неможливим.

Суд критично оцінює викладені у листах причини неможливості надання кредитної справи, оскільки позовна заява підписана представником банку 29.07.2016 р., тобто набагато пізніше 2013 р., до неї долучена ксерокопія анкети заяви від імені ОСОБА_1, що ставить під сумнів відсутність кредитної справи у позивача. Крім цього, до листів не долучений жодний доказ передачі справи до Донецького архіву, як і обґрунтування підстави здачі до архіву кредитної справи за невиконаним зобов'язанням.

При дослідженні копії анкети-заяви, наданої до позову, поданої від імені ОСОБА_1, остання заперечила підписання нею заяви.

Суд ставить під сумнів отримання ОСОБА_1 кредиту на підставі анкети-заяви від 06.10.2010 р., зважаючи на те, що відривна частина анкети - пам'ятка клієнта, яка мала залишитися у клієнта, ОСОБА_1 не була надана.

Крім цього, сумнівним є посвідчення копії паспорта відповідачем 07.05.2008 р. при отриманні кредиту 06.10.2010 р., тобто за майже 2,5 роки до його отримання.

Вищезазначені сумніви могли бути спростовані лише при наданні оригіналу кредитної справи.

Через ненадання кредитної справи за клопотанням відповідача та її представника судом двічі був призначений розгляд справи на 02.03.2017 р. та 23.03.2017 р. за обов'язковою участю представника позивача. Відповідні ухвали суду позивачем були отримані завчасно, явка представника забезпечена не була.

На підтвердження своїх заперечень відповідач ОСОБА_1 надала кредитний договір від 11.05.2006 р., з якого вбачається, що вона дійсно отримувала в ПАТ КБ "ПриватБанк" 11.05.2006 р. кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 1550 грн. зі строком дії картки (п.1.1) два роки.

Отримання інших кредитів ОСОБА_1 заперечила, а позивач належними доказами її заперечення не спростував.

За такого суд вичерпав можливість перевірити обґрунтованість позовних вимог позивача та прийшов до висновку про те, що останній всупереч вимогам ст.ст.11, 60, 64 ЦПК України, не надав належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог.

Зважаючи на те, що при подачі позову представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, неявка представника за ухвалою про обов'язкову участь та ненадання доказів є підставою для відмови у задоволенні позову, а не залишення його без розгляду.

Оскільки підстави для задоволення позову відсутні, в силу ст.88 ЦПК України відшкодуванню не підлягають понесені при подачі позову судові витрати на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 24 березня 2017 р.

Суддя : А. В. Вадовська