УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа-Банк) звернулося до суду з позовом ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 38 856,37 дол. США.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 7 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22 911,68 дол. США для придбання автомобілю марки «Рено Меган», 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1. Позичальник зобов'язався повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 17 травня 2016 року має прострочену заборгованість 38 856, 37 дол. США, яку банк просив стягнути з позичальника.

Рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 1 грудня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 38 856,37 дол. США. Вирішено питання про судовий збір.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень у межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 7 лютого 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 22 911,68 дол. США для придбання автомобілю марки «Рено Меган», 2006 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, на строк до 7 лютого 2012 року.

У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, у результаті чого станом на 17 травня 2016 року має прострочену заборгованість 38 856, 37 дол. США, яку банк просив стягнути з позичальника

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ «Альфа-Банк» посилалось на те, що позичальник зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, останній платіж ним здійснений 17 грудня 2013 року, унаслідок чого станом на 17 травня 2016 року утворилась загальна заборгованість у сумі 38 856,37 дол. США, яку позивач і просив стягнути на свою користь.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов᾽язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами, пені, комісії та штрафу.

Доводи відповідача про те, що суд безпідставно не застосував строк позовної давності, про застосування якого останній наполягав, не заслуговують на увагу, оскільки останній платіж за кредитним договором відповідачем було сплачено 17 грудня 2013 року (а.с. 11, 67), а з указаним позовом банк звернувся до суду з позовом 6 червня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності, то суди правильно задовольнили позов.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 1 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М. Завгородня

В.М. Коротун