УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/21754/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за договором поруки № 490067423-П. Згідно умов договору поруки ОСОБА_2 є поручителем ОСОБА_1 за кредитним договором №490067423. 26 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено договір факторингу №2016-3АБ/ДГ за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №490067423 та відповідно договором поруки №№490067423-П перейшло до Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». У зв'язку з чим, просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» його правонаступником на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №755/21754/14-ц.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив наступні фактичні обставини.

08 грудня 2014 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" заборгованість за кредитним договором № 490067423 від 06 травня 2008 року станом на 17 липня 2014 року у розмірі 2 383 656 грн. 61 коп. та судовий збір в сумі 3 654 грн. 00 коп., а всього суму 2 387 310 грн. 61 коп. (а.с. 38-40).

26 вересня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 2016-3АБ/ДГ (а.с. 50-52).

Згідно із п. 2.1 договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Фактор зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові Право Вимоги до Боржників (які надалі, в залежності від контексту, іменуються «Боржники» або «Боржник») за договорами (надалі іменуються «Основні договори» або «Основний договір» в залежності від контексту), перелік яких міститься в Додатку № 1-Г до Договору. Сторони погодили, що до Фактора переходять всі права, які належать Клієнту за Основними договорами, на умовах передбачених Основними договорами, за виключенням права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами Основних договорів.

Відповідно до п. 2.5 Договору з моменту переходу до Фактора Права вимоги виключно в силу положень українського законодавства до останнього також переходить права вимоги за Договором забезпечення, в тому числі Договорами поруки/застави/іпотеки.

Згідно витягу з реєстру Боржників 1-2 від 26 вересня 2016 року заявник одержав право вимоги за кредитним договором № 490067423 від 06 травня 2008 року боржник ОСОБА_1 (а.с. 54).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, у зобов'язанні змінився стягувач.

Статтею 378 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 20.11.2013р. по справі № 6-122цс13 - виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі, бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

В силу ст. 360-7 ЦПК України правові позиції Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в результаті відступлення права вимоги є новим кредитором, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні має бути замінений на особу, яка є його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", суд, -

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за участю заінтересованих осіб Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 755/21754/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме, стягувача з Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», (, місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Сікорського, 8, поверх 6, офіс 32).

Копію ухвали направити сторонам виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у випадку, якщо особи не були присутніми під час проголошення ухвали в судовому засіданні, апеляційна скарга на ухвалу може бути подана через 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є. Арапіна