Справа № 144/1241/17
Провадження № 2/144/531/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Теплицький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Германа О.С.,

секретаря судового засідання Пігулі А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 500 грн. до 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

В позовній заяві позивач свої вимоги мотивує тим, що вона із відповідачем є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області ухвалено стягувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно на дитину і до її повноліття. Стверджує, що дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, аліментів в розмірі 500 грн. не вистачає. Тому позивач вважає, що ОСОБА_2 має матеріальні можливості сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі ніж 500 грн. на місяць, у зв'язку з цим змушена звернутися в суд із цією позовною заявою про збільшення розміру аліментів.

Позивач ОСОБА_1О подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, на його адресу вказану в позовній заяві направлялася повістка з позовною заявою, яка повернулась на адресу суду з відміткою: «за закінченням встановленого терміну зберігання», що відповідає ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач просить збільшити розмір стягнення аліментів. Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 24 березня 2015 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно і до її повноліття.(а.с.9). На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

Встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із своєю матір'ю ОСОБА_1.

Також встановлено, що позивач 05.02.2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з ОСОБА_3 на Шаран (а.с.10).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов'язковою для виконання в силу ст. 360-7 ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Таким чином, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Крім того, згідно із положеннями ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій (на підставі вказаних статей СК), позивач в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно статей 10, 31, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вказаною нормою суд не може самостійно визначити або змінити підстави позову.

За таких обставин, суд на підставі викладеного, виходячи з наведених норм матеріального права, а також положень ст. 182 СК України, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, а також виходячи з майнового та сімейного стану відповідача, як платника аліментів, який працює, на утриманні позивача знаходиться неповнолітній донька та малолітній син від іншого шлюбу, будь-яких договірних та кредитних зобов'язань у відповідача не має, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню шляхом зміни розміру присудження аліментів, стягнутих рішенням Теплицького районного суду Вінницької області у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно і до її повноліття на стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно і до її повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України, керуючись 3, 10, 15, 60, 88, 174, 209, 213, 215, 226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 стягнених відповідно до рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 24.03.2015 року на користь ОСОБА_4 аліментів на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом збільшення їх розміру з 500 (пятсот) грн. щомісячно і до її повноліття на 1000 (одну тисячу) грн. щомісячно і до її повноліття, починаючи з дня набрання чинності даного рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати, які складаються з судового збору на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп.

Відкликати з Теплицького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області раніше виданий виконавчий лист у справі № 144/215/15-ц (2/144/64/15) від 24.03.2015 року за попереднім рішенням про стягнення аліментів з ОСОБА_2 в розмірі по 500 грн. щомісячно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Теплицький районний суд до Апеляційного суду Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя