Справа № 1016/2353/12 Головуючий у І інстанції Тандир О. В.
Провадження № 22-ц/780/5279/17 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 6 22.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого: Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сушко Л.П., Ігнатченко Н.В.,

за участю секретаря: Волошина В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Відділу Держземагенства України в Макарівському районі Київської області, Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області про визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними та його скасування ,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року позивач ОСОБА_3, звернулась до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,250 га, що розташована по АДРЕСА_1. Під час розробки технічної документації із землеустрою, для подальшого визначення кадастрового номера на право власності на зазначену земельну ділянку, було встановлено, що виготовити зазначену технічну документацію неможливо у зв'язку з накладанням на її земельну ділянку земельної ділянки, площею 0,10796, що належить ОСОБА_2

Просила, визнати незаконним та скасувати рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 152-17 ХХVI від 03 грудня 2004 року визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 , площею 0,250га, цільове призначення - ведення собистого селянського господарства, яка розташована в с.Копилів, Макарівського району Київської області, виданий на ім'я ОСОБА_2, зобов'язати Відділ Держземагенства України у Макарівському районі Київської області скасувати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 152-17 ХХVI від 03 грудня 2004 року в частині передачі відповідачу у власність земельної ділянки площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства у межах с. Копилів. Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у межах с. Копилів. Кадастровий номер НОМЕР_3 виданого на ім»я ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Копилівською сільською радою було прийнято рішення про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, належну позивачу на праві власності, що суперечить закону та порушує його права.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Копилівської сільської ради народних депутатів Київської області від 16.10.1996 р., позивачу було надано дозвіл на будівництво домоволодіння (житлового тинку, сараю, гаражу, літньої кухні, погребу, бані і т.п.) по АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 0,1500 кв.м..

30.10.1996р. відділом архітектури Макарівської РДА позивачу було надано свідоцтво про забудову індивідуальної садиби на присадибній земельній ділянці розміром 1500 кв.м. яке зареєстровано за № 49. Представником районного відділу архітектури 13.11.1996р. було відведено в натурі присадибну земельну ділянку, що підтверджується відповідним актом.

Рішенням виконавчого комітету Копилівської сільської ради за № 3 від 19.05.1999 р. земельну ділянку площею 0,250 та відповідно до ст.ст. 6,9,17 Земельного Кодексу України в редакції 1990 р., ОСОБА_3 було передано у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що підтверджується державним актом на право власності на землю серії НОМЕР_4, виданим 16.11.1999р. Зазначений державний акт на землю зареєстровано в Книзі запису державних актів на право приватної власності на землю за № 302. На даній земельній ділянці станом на 31.07.2012р. знаходиться недобудований житловий будинок, готовність якого складає 25%, вартістю 36479 грн., а також погріб «Апід» вартістю 37630 грн.

Виготовити технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку та присвоїти кадастровий номер неможливо у зв'язку із накладанням на земельну ділянку площею 0,250 га, яка належать відповідачу.

Рішенням Копилівської сільської ради Макарівського айону Київської області № 152-17-ХХІУ від 03.12.2004 року відповідачу було передано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для ведення особистого селянського господарства у межах с. Копилів.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 отримав державний акт серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 0.25 га у с. Копилів Макарівського району Київської Іласті, кадастровий номер НОМЕР_3, акт зареєстровано у Книзі записів реєстрації гржавних актів за № 46 від 09.02.2007 року.

Відповідно до вимог ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавлення права володіння земельною ділянкою і шікодування завданих збитків.

Згідно з ст.153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння користування чи розпорядження належною земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З листа управління держкомзему у Макарівському районі Київської області №01-10/761 від 31 травня 2012 року вбачається, що визначити кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_3 неможливо у зв'язку із взаємним перекриттям із земельною ділянкою ОСОБА_2.( а.с. 25- 26).

Загальна площа накладання земельної ділянки ОСОБА_2 на земельну ділянку позивача становить 0,10796 га, яке відбулося внаслідок накладання на земельну ділянку останнього, земельної ділянки гр. ОСОБА_4, земельна ділянка якого, знаходиться на місці фактичного розташування земельної ділянки ОСОБА_2

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 26 лютого 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: