Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/641/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Олевську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При цьому зазначила, що вона з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини, дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 від доходу.

Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує із зазначених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання не зявивсь, повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до розяснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Судом встановлено, що сторони від спільного проживання мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження від 27.09.2000 року І-БК за № 125639 (а.с.2) яка проживає разом з позивачем, відповідно до довідки Олевської міської ради від 22.12.2016 року (а.с.4) та знаходиться на її утриманні. Також із свідоцтва вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_2, матірю є ОСОБА_4.

ОСОБА_4 30 січня 2007 року змінила своє прізвище на «Вєтрову» внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, відповідно до свідоцтва про шлюб серія І-БП за №018779 від 30.01.2007 року.

Відповідно до рішення Білопільського районного суду Сумської області від 13 серпня 2012 року, шлюб який був зареєстрований між ОСОБА_6 і ОСОБА_5, зареєстрований 30.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції за актовим записом №5 - розірвано.

Із свідоцтва про шлюб від 09.08.2016 року, вбачається що ОСОБА_6 змінила своє прізвище на «Мініч» внаслідок реєстрації в Олевському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області шлюбу з ОСОБА_7 про що зроблений відповідний актовий запис за №50.

Позивач в своїй позовній заяві зазначила, що відповідач добровільно утримувати дитину відмовляється, сама вона не має матеріальної можливості утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання між сторонами не досягнута, тому просить суд стягнути аліменти в примусовому порядку.

Згідно ст.. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В ч.1 ст.60 ЦПК зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку позивач надала суду достатньо доказів про невиконання відповідачем батьківських обовязків щодо утримання дитини, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач не надав суду доказів якими він спростував би доводи позивача викладені в позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому дослідивши матеріали справи та врахувавши, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей, суд дотримуючись принципів законності та справедливості вважає задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? від доходу з дня подачі позовної заяви до суду.

Керуючись вимогами ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182, ст. 183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 в, кв. 48, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», щомісячно, починаючи з 22.12.2016 року до досягнення повноліття дитини, тобто до 28.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн. ( отримувач р/р 0001, Код 820019, Банк отримувача ГУ К у м. Києві/м.Київ/22030106, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_9