Провадження № 2/520/5887/17
21.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, суд, -
27.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 18 000,00 грн. В подальшому, а саме 20.01.2017 року позивач надала уточнення до позовної заяви та просить стягнути з ОСОБА_3 спричинену позивачу та її сімї моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. При цьому позивач посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі з вини відповідача, що є власником квартири, відбулося залиття, в результаті неякісного монтажу бойлера, та внаслідок чого позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодовувала завдану шкоду, позивач змушена звернутися до суду із позовом.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявилася, повідомлялася належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.12.2000 року є власником квартири АДРЕСА_1 /а.с. 7/.
Згідно акту № 44 від 12.05.2016 року, складеного комісією у складі майстрів дільниці № 3 КП ЖКС «Чорноморський» ОСОБА_4, ОСОБА_5, слюсаря-сантехніка ОСОБА_6, 05.05.2016 року жильці квартири АДРЕСА_2 залили жильців квартири № 139. Причина залиття жильці квартири № 158 викликали для встановлення бойлера спеціаліста, який неякісно встановив бойлер. Відбулася втрата герметичності шлангу бойлера. Встановлено, що внаслідок залиття квартири № 139, на кухні даної квартири пошкоджено шпалери, зявилися жовті плями 8 кв.м. У кімнаті на стелі жовті плями, потріскалась штукатурка та шпакльовка 4 кв.м. /а.с. 8/.
З висновку № 12/06 з визначення відновлювальної вартості шкоди товарно-матеріальних цінностей (пошкоджених внаслідок залиття), розташованих за адресою: АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1, складеного 26.12.2016 року ПрП «Талан-т» ринкова вартість придбання матеріалів та проведення ремонтно-будівельних робіт з усунення матеріальної шкоди, завданої квартирі АДРЕСА_1 на дату оцінки, а саме 22.12.2016 року, становить 18 000,00 грн. Причина затоплення втрата герметичності шлангу у звязку з неякісним встановленням бойлера жильцями квартири № 158 /а.с. 24-25/.
Судом на виконання ухвали від 20.02.2017 року отримано довідку /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 620 від 01.03.2017 року у квартирі АДРЕСА_4, згідно якої в квартирі проживають: відповідальний - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач є відповідальною особою у квартирі АДРЕСА_4, в якій неякісне встановлення бойлеру, стало причиною залиття квартири позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу підлягає відшкодування завдана матеріальна шкода у розмірі 18 000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Положеннями абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Абзацом 3 п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Суд погоджується з доводами позивача стосовно завдання їй моральної шкоди відповідачем, однак суд вважає, що розмір моральної шкоди, визначений в позовній заяві є завищеним, в звязку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме суд вважає, що позивачу підлягає відшкодування завдана моральна шкода у розмірі 5 000,00 грн.
Проаналізувавши вказані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 15, 23, 1166 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 18 000,00 грн. /вісімнадцять тисяч гривень 00 копійок/.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири у розмірі 3 000,00 грн. /три тисячі гривень 00 копійок/.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 551,20 грн. /пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок/.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.