Номер провадження: 22-ц/785/1580/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3, ОСОБА_4

За участю секретаря Поліхранової Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_7,

- про стягнення суми авансу

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнила та в останній редакції просила суд стягнути на її користь з відповідача 45 000 грн. Вимоги обґрунтовувала тим, що 06 жовтня 2015 року між нею та відповідачем було укладено попередній договір, за умовами якого ОСОБА_5 зобовязався продати, а вона купити квартиру АДРЕСА_1 до 20 жовтня 2015 року за 405 000 грн. При цьому вона внесла передоплату( аванс) 06 жовтня 2015 року-11250 грн. та 07 жовтня 2015 року 11250 грн., а всього 22 500 грн. Виходячи з того, що основний договір укладено не було з вини відповідача, а пунктом 5 Угоди визначені штрафні санкції в розмірі подвійного розміру авансу, позивач просила суд задовольнити позовні вимоги та повернути сплачений судовий збір.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 суму боргу в розмірі 22500 грн. та судовий збір -551 грн20 коп .В задоволені іншої частини позовних вимог-відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволені вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,недоведеність обставин,які суд вважав встановленими. При цьому посилається на те, що грошей в сумі 11250 грн. за додатковою угодою від 07.10.2015 року він не отримував, а суму 11250 грн. за актом від 06.10.2015 року отримав від ОСОБА_7

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,дійшла висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з таких міркувань.

Судом встановлено, що сторонами було укладено попередній договір від 06 жовтня 2015 року за умовами якого вони зобовязалися до 20 жовтня 2015 року укласти договір купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 На підтвердження свого наміру ОСОБА_9,яка діяла на підставі доручення від ОСОБА_10 передала,а ОСОБА_8 отримав ,як передоплату ( аванс) в рахунок вартості квартири 11250 грн. Зазначеним попереднім договором (пункт 5) було встановлено, що в разі відмови продавця від укладення договору купівлі-продажу він зобовязується повернути покупцю суму, отриману ним під час підписання цього договору, та відшкодувати покупцю збитки, завдані простроченням, в розмірі подвійної від суми передоплати.

07.102015 року було укладено додаткова угода до угоди про передачу авансу від 06.10.2015 року за котрою ОСОБА_11 прийняла від ОСОБА_6 для подальшої передачі ОСОБА_8 11500 грн( а.с.6-7).

Задовольняючи вимоги частково, районний суд виходив з того, що позивачем не доведено факт відмови відповідача від укладення договору купівлі-продажу по відчуженню обєкту нерухомості,що унеможливило стягнення штрафу в розмірі еквівалентному двократному розміру авансу. При цьому стягуючи 22 500 грн.,як борг,районний суд не наводить правових підстав та доказів якими підтверджує позивач свої вимоги .

Згідно вимог статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Положеннями статей 570, 571 ЦК України передбачено, що правила про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини однієї із сторін.

У разі коли сторони лише домовились про укладення договору, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

За таких підстав,суд обґрунтовано відмовив в стягненні з відповідача двократному розміру суми авансового платежу.

Відповідно до ст.60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження передачі нею 11250 грн. -ОСОБА_8, відповідно до додаткової угоди від 07 жовтня 2015 року( а.с.6).

Виходячи з наведеного, висновок районного суду про стягнення 22500 грн., не відповідає матеріалам справи так як не містять доказів щодо передачі 11250 грн. ОСОБА_8

Посилання на те, що він був присутній при укладенні додаткової угоди від 07 жовтня 2015 року, про що є його підпис, не свідчить про отримання ним коштів, а відтак він не несе відповідальність за їх повернення.

Доводи апеляційної скарги про те, що іншу частину авансу в розмірі 11250 грн. отримана ним 06 жовтня 2015 року від ОСОБА_7 не є підставою для відмови в позові так як відповідно до доручення від 06.10.2015 року ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 на отримання авансового платежу( а.с.8).

Виходячи з того, що районний суд помилково вважав, що 22500 грн., є борговими зобовязаннями, які підлягають поверненню не врахував норми матеріального та процесуального права,які регулюють спірні правовідносини,судова колегія з підстав ст.309 чс.1 п.3,4 ЦПК України скасовую рішення суду першої інстанції з ухваленням нового,про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення суми авансового платежу в розмірі 11250 грн.

В силу ст.88 ЦПК України судова колегія вважає необхідним розподілити судові витрати понесені зі сплатою судового збору виходячи з пропорційності задоволення позовних вимог та відхиленої частини позову.

Керуючись ст. 218, 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року скасувати.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_7, - про стягнення суми авансу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 17 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 375 грн.14 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 139 грн.46 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно та підлягає оскарженню в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І. Дрішлюк

ОСОБА_4