Справа № 146/1137/17
"09" листопада 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.
за участю секретаря Бойко Т.Є.,
представників ОСОБА_1, ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом виконавчого комітету Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,-
15 вересня 2017 року виконком Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5, неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернувся до суду з цим позовом, в якому просить відібрати неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 від матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає в с. Вербова Томашпільського району Вінницької області без позбавлення її батьківських прав та передати дітей під опіку директору Установи «Центр соціальної опіки та піклування дітей» ОСОБА_9
Стягувати з ОСОБА_8 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі, у розмірі по 100 грн (сто гривень) на кожну дитину.
Позов обґрунтований наступним.
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітніми та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 є малолітніми внаслідок чого не можуть в повній мірі захищати самостійно свої інтереси та порушені права. Зазначені обставини відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування» норм цивільного та сімейного законодавства є підставою для здійснення виконавчим комітетом Вербівської сільської ради представницької функції у формі звернення до суду із позовом на захист прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей.
ОСОБА_8, є матір'ю зазначених вище дітей та проживає в с. Вербова Томашпільського району в будинку свого покійного співмешканця ОСОБА_10
За період проживання в селі Вербова ОСОБА_8 зарекомендувала себе з негативної сторони, ніде не працює, живе за рахунок соціальних виплат, призначених на утримання дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Згідно постанови Томашпільського районного суду Вінницької області притягалася до адміністративної відповідальності за вчинення насильства психологічного характеру відносно своєї доньки ОСОБА_11
З неблагополучною сім'єю ОСОБА_8 постійно проводилася робота щодо покращення матеріально-побутових умов проживання сім'ї, проте позитивних зрушень не було.
Діти ОСОБА_8, а саме неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та малолітні ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 перебувають на обліку служби у справах дітей Томашпільської РДА, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах по причині ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей.
Малолітній син ОСОБА_5, 2011 року народження з 26 лютого 2016 року по 25 травня 2017 року перебував в Тульчинському обласному спеціалізованому будинку дитини для дітей з порушенням центральної нервової системи та порушенням психіки.
Малолітній діти ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5 та неповнолітні ОСОБА_6, ОСОБА_7 в даний час перебувають в Установі « Центр соціальної опіки та піклування дітей», що знаходиться в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області.
Сім'ю ОСОБА_8 неодноразово відвідували члени опікунської ради разом із представниками соціальних служб. Обстеживши умови проживання сім'ї, ОСОБА_8 були вказані недоліки, надано термін їх виправлень та попереджено, що в разі їх невиконання виконком Вербівської сільської ради буде клопотати щодо відібрання дітей із сім'ї без позбавлення її батьківських прав, однак позитивних змін не сталося в зв'язку з чим виконком Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5, неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 змушений звернутися до суду.
В судовому засіданні сільський голова Вербівської сільської ради ОСОБА_1 пояснив, що на даний час відповідачка не має змоги утримувати дітей, оскільки проживає за рахунок тимчасових заробітків. Крім того, зазначив, що в будинку в якому проживає ОСОБА_8 не має необхідних умов для проживання дітей, остання веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Разом з тим уточнив позовні вимоги та просив передати дітей під опіку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області.
Відповідачка ОСОБА_8 двічі в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив провести по даній справі заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, згідно ст. 224-225 ЦПК України.
Представник третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - начальник служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації ОСОБА_2 не заперечила проти задоволення позову, також не заперечила проти передання неповнолітніх під опіку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що відповідачка ОСОБА_8 є його дочкою, яку він усиновив. Зазначив, що ОСОБА_8 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, належним умов для проживання її неповнолітніх дітей у неї немає, тому він вважає за необхідне відібрати неповнолітніх дітей від ОСОБА_8
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.
Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.
Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого 6 лютого 2002 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району відповідачка ОСОБА_8 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.15)
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого 8 вересня 2003 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району відповідачка ОСОБА_8 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15).
Як вбачається з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, ОСОБА_8 є матір'ю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5)
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3, виданого 26 червня 2008 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району відповідачка ОСОБА_8 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16).
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4, виданого 5 вересня 2011 року Вапнярською селищною радою Томашпільського району відповідачка ОСОБА_8 є матір'ю неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 17).
Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_8 від 22 травня 2017 року, складеного комісією в складі сільського голови, депутата сільської ради, голови опікунської ради та фахівця з соціальної роботи, сім'я проживає у будинку, який складається з трьох кімнат, користуються лише двома, оскільки третя перебуває в стані ремонту. В будинку прибрано, але будинок зсередини потребує косметичного ремонту. При огляді кухні були наявні продукти харчування, але дуже мало для такої великої сім'ї. Готівкових коштів у ОСОБА_8 для купівлі продуктів харчування не було. Комісією рекомендовано придбати нову постільну білизну, зробити ремонт.
З інформації про проведену роботу із сім'єю ОСОБА_8 вбачається, що з неблагополучною сім'єю ОСОБА_8 постійно проводилася робота, щодо покращення матеріально-побутових умов проживання, проте позитивних зрушень не було. ОСОБА_8 не вживаються будь-які заходи щодо покращення умов проживання дітей, в будинку завжди безлад. Вікна, двері, підлога обдерті, брудні. ОСОБА_8 ніде не працює, веде аморальний спосіб життя.
Мати дітей ОСОБА_8 згідно довідки характеристики виданої виконавчим комітетом Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, за останній період проживання в селі зарекомендувала себе негативно, пиячить, веде аморальний спосіб життя, діти часто не відвідують школу в зв'язку з педикульозом та без поважних причин. ОСОБА_8 періодично пропадає з дому на два-три дні, залишаючи дітей без дозволу. Разом з тим вказано, що остання безвідповідальна, вихованням дітей не займається, не піклується про здоров'я та духовний розвиток своїх дітей. (а.с.7)
Відповідно до рішення №3 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Вербівської сільської ради від 22 червня 2017 року «Про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав із сім»ї ОСОБА_8 вирішено вважати доцільним відібрання у ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав її малолітніх дітей. Дане рішення розглянути на виконавчому комітеті Вербівської сільсьткої ради(а.с.10)
Опікунська рада при виконавчому комітеті Вербівської сільської ради Томашпільського району вважає, що є всі підстави для відібрання малолітніх та неповнолітніх дітей у громадянки ОСОБА_8 без позбавлення її батьківських прав, про що надано відповідний висновок. (а.с. 9)
Відповідно до рішення № 9 виконавчого комітету Вербівської сільської ради Томашпільського району від 23 червня 2017 року «Про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у ОСОБА_8 вирішено вважати доцільним відібрання у ОСОБА_8 без позбавлення батьківських прав її малолітніх дітей. (а.с.11)
Батько неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 (а.с.14)
Згідно клопотання в.о. сільського голови Вербівської сільської ради Томашпільського району адресованого директору установи «Центр соціальної опіки та піклування дітей», виконавчий комітет Вербівської сільської ради просить влаштувати до вказаної установи неповнолітніх дітей ОСОБА_8- ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 так як діти залишилися без батьківського піклування. (а.с.3)
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
За змістом ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, суди у всіх діях щодо дітей повинні приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ч. 1ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини у батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.
Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що відповідачка ОСОБА_8, не працевлаштована, за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, проживає у будинку, житлово-побутові та санітарно-гігієнічні умови якого потребують покращення, для проживання у ньому дітей потрібен ремонт та відповідне облаштування кімнат, матеріальної допомоги по догляду та утриманню дітей не надає, з метою захисту прав дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі.
При цьому слід зазначити, що відповідачка знаючи, що в суді розглядається справа про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, на неодноразові виклики в судове засідання не з'являлася, про причини неявки суд не повідомляли, що свідчить про її небажання захистити свої права та обов'язки, щодо неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч. 4ст. 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Визначаючись щодо розміру аліментів стягуваних на кожну дитину, суд враховує обов'язок батьків утримувати дитину до її повноліття, а також те, що відповідачка не працює, не має постійного доходу, зважаючи на вік дітей, а саме те, що вони є неповнолітніми, відповідно мають незадовільне матеріальне становище, тому приходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі по 100 грн на кожну дитину і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Позовну заяву пред'явлено до суду 15 вересня 2017 року. Відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти.
При цьому згідно зі ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Як вказав Верховний Суд України у правовій позиції від 6.11.2013 року у справі №6-113цс13 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на судовий збір у справах про стягнення аліментів.
Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно п. 14 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов'язковість якого надано Верховною Радою України, здійснюють Міністерство юстиції України, суб'єкти надання безоплатної вторинної правової допомоги та/або органи опіки та піклування або служби у справах дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Оскільки позивач у справі звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду, таким чином, керуючись ст. 88 ЦПК України, суд вражає за необхідне стягнути судові витрати у справі з відповідачки ОСОБА_8 на користь держави.
Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму. Отже, якщо станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1600 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 640 гривень.
Таким чином з ОСОБА_8 підлягає стягненню в дохід держави 640 гривень судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 150, 170, 180-182, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212- 215, 224-227, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги виконавчого комітету Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, неповнолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав задоволити.
Відібрати неповнолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 від матері ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає в с. Вербова Томашпільського району Вінницької області без позбавлення її батьківських прав та передати дітей під опіку органу опіки та піклування Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області.
Стягувати з ОСОБА_8, яка проживає в АДРЕСА_1 на користь осіб, особи або органу, що будуть виконувати або виконують обов'язки та функції з опіки (піклування) над неповнолітніми, аліменти на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій грошовій сумі, у розмірі по 100 грн (сто гривень) на кожну дитину, починаючи стягнення з 15 вересня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 640 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Томашпільського районного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2017 року

Суддя: О. В. Пилипчук