Провадження № 6/127/651/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

за участю представника заявника: ОСОБА_1,

представника Центрального ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,-

ВСТАНОВИВ :

Державний навчальний заклад «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно технічної освіти технології та дизайну» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно технічної освіти технології та дизайну» на користь ОСОБА_3 середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17 854,90грн.

22.09.2017 року дане рішення набуло законної сили.

На переконання заявника, сума, вказана в судовому рішенні визначена, без урахування податків та інших обовязкових платежів, зважаючи, що справляння і сплата податку з доходів громадян є обовязком роботодавця та працівника, а тому суд визначає вказану суму без урахування цих платежів.

Роботодавець, який виконує рішення суду в частині виплати доходу у розмірі середньої заробітної плати за вимушений прогул, має виконувати усі функції податкового агента, визначених Податковим кодексом України.

Розрахунок суми відшкодування за 46 робочих днів затримки розрахунку при звільненні здійснено на підставі даних довідки ДНЗ № 31 від 04.09.2017 року згідно якої ОСОБА_3 нараховано грошову суму у розмірі 17079,00 грн., таким чином середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становить 388,15 грн.

Дані вихідні показники заробітної плати вказано без врахування податків та зборів, які додатково стягуються від нарахованої суми. Отже, на думку заявника, виплату присудженої ОСОБА_4 суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні потрібно здійснити з урахуванням податків та зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Тому, 22 вересня 2017 року видано наказ державним навчальним закладом «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» № 285, згідно якого наказано добровільно виконати рішення суду та сплатити на користь ОСОБА_3 всі передбачені ним кошти, за вирахуванням передбачених чинним законодавством України податків та обов'язкових зборів.

Відповідно до платіжного доручення № 170 від 25 вересня 2017 року навчальний заклад добровільно виконав рішення Вінницького міського суду від 11 вересня 2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі зі сплати судового збору.

Відповідно до платіжних доручень № 337, 339, 340, 341 від 27.09.2017 року навчальний заклад добровільно виконав рішення Вінницького міського суду від 11.09.2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

19 жовтня 2017 року ОСОБА_3 у Вінницькому міському суді Вінницької області видано виконавчий лист у даній справі, за яким головним державним виконавцем Центрального відділу ДВС міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2, 23 жовтня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На момент звернення ОСОБА_3 до ДВС з заявою про примусове виконання рішення суду від 11 вересня 2017 року па підставі виконавчого листа Вінницького міського суду Вінницької області виданого 19 жовтня 2017 року, рішення суду було вже виконано добровільно.

Таким чином, заявник вважає, що виконавчий лист від 19 жовтня2017 року виданий у справі 127/11739/17 відносно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17854,90 грн. - повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки боржник виконав рішення суду добровільно.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в ній та просив суд заяву задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зацікавленої особи, на підставі наявних у справі матеріалів.

Представник Центрального ВДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву не визнала та просила суд відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.09.2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно технічної освіти технології та дизайну» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно технічної освіти технології та дизайну» на користь ОСОБА_3 середній заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 17 854,90грн. 22.09.2017 року дане рішення набуло законної сили (а.с.68-69).

22 вересня 2017 року видано наказ державним навчальним закладом «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» № 285, згідно якого наказано добровільно виконати рішення суду та сплатити на користь ОСОБА_3 всі передбачені ним кошти, за вирахуванням передбачених чинним законодавством України податків та обов'язкових зборів (а.с.78).

Розрахунок суми відшкодування за 46 робочих днів затримки розрахунку при звільненні здійснено на підставі даних довідки ДНЗ № 31 від 04.09.2017 року згідно якої ОСОБА_3 нараховано грошову суму у розмірі 17079,00 грн., тобто меншу ніж зазначено в рішенні суду.

Відповідно до платіжного доручення № 170 від 25 вересня 2017 року навчальний заклад добровільно виконав рішення Вінницького міського суду від 11 вересня 2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 судових витрат по справі зі сплати судового збору (а.с.79).

Відповідно до платіжних доручень № 337, 339, 340, 341 від 27.09.2017 року навчальний заклад добровільно виконав рішення Вінницького міського суду від 11.09.2017 року в частині стягнення на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (а.с.80-83).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 6 цього Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1, 2 ст. 75 Закон України «Про виконавче провадження» після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Оскільки рішення суду є обов»язковим до виконання, що передбачено ст.124 Конституції України та визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так як рішення залишилось не виконаним в повному обсязі, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 210, 293, 369ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви Державного навчального закладу «Вінницький центр професійно-технічної освіти технології та дизайну» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :