Справа № 500/5148/14-ц
Провадження № 2/500/602/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пепеляшкова С.М.

при секретарі Тюміній О.А.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю представника позивача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

предстаника третьої особи - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_9, про усунення перешкод в користуванні, визнання права власності та про зупинення права на долю в спільному майні,

В С Т А Н О В И В :

29 липня 2014 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять визначити порядок користування домоволодінням № 7 по вул. Савицького в м. Ізмаїлі Одеської області та земельною ділянкою між позивачами та відповідачами в частинах 17/20 та 3/20, виділивши в користування та володіння сторонам згідно висновку експертизи, мотивуючи тим, що відповідачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в даному домоволодінні не проживають, малолітній ОСОБА_9 проживає із своєю матірю ОСОБА_5, вони ніяких витрат на утримання будинку не несуть, поточний та капітальний ремонт не здійснюють, десь з 2010 року відповідачка ОСОБА_5А закрила вхід на других поверх, де знаходяться житлові приміщення та частина підсобних підвальних приміщень, що унеможливило користування ними. Частина фактично зайнятих відповідачами приміщень у будинку значно перевищує їхню ідеальну частку.

14 листопада 2016 позовні вимоги уточнили, а саме просили визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/20 частини домоволодіння № 7 по вул. Савицького в м. Ізмаїл Одеської області; припинити за ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 право власності на 1/20 частини кожного на вищезазначене домоволодіння; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 по 34883,30 гривні кожному компенсаційної вартості їх частин вищезазначеного будинку; стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі 5046,46 гривень по 1682,15 гривень з кожного.

Позивачі та їх представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов та вказав на те, що неповнолітній ОСОБА_9 з 2005 року не проживає в будинку по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто він забезпечений житлом. Його частина в даному будинку є незначною, тому виділити частину не можливо. Відповідно до вимог ЦК України та Пленуму Верховного Суду, позивачі в даному випадку не зобовязані купувати житло неповнолітньому ОСОБА_9, вони мають лише виплатити йому компенсаційну ринкову вартість частини майна, яка йому належить. Відповідачка ОСОБА_5 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9І.) на протязі розгляду справи визнавала позов, оскаржувала частки, та весь час не погоджувалася з сумою, яку експерт виправив, в чому й полягали її заперечення.

ОСОБА_5 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9І.) неодноразово надавала до суду заперечення на позовну заяву, а саме.

13.12.2016р. просила відмовити ОСОБА_2 на спадкування за законом; перевірити правильність розрахунку вартості компенсації 3/20 частин житлового будинку спадкоємцям ОСОБА_9, ОСОБА_8 позивачем ОСОБА_2 та її представником; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9І.), ОСОБА_7, ОСОБА_8 по 139533,2 грн. кожному компенсаційної вартості їх частин в домоволодінні; стягнути з позивачки ОСОБА_2 судові витрати на проведення судової експертизи, судовий збір на користь держави 5046,4 грн.;

20.01.2017р. просила зобовязати експерта ОСОБА_11 виправити помилки в акті оцінки та надати до суду та усім спадкоємцям новий;

31.01.2017р. просила відмовити ОСОБА_2 незаконно привласнити 1/2 житлової площі квартири ОСОБА_12, мотивуючи тим, що відповідно до Сімейного Кодексу, ОСОБА_2 не має права на приватну власність 1/2 частини нерухомості вітчима ОСОБА_12, так як нерухомість не приватизована та вітчим не залишив заповіту пасербиці ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_5 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9І.) позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову та залишити за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частини житлового будинку по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі Одеської області.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_6, до суду не зявилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Вислухавши представника позивача, відповідача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; спільне володіння і користування майном є неможливим.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Як було встановлено в судовому засіданні, згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2012р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить право власності на 6/20 частин домоволодіння по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі Одеської області кожній, по 1/20 належить ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 кожному, ОСОБА_1 належить 1/4 частини вищезазначеного домоволодіння.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_11 № 03 від 31.01.2017р., ринкова вартість обєкту незавершеного будівництва, розташованого по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі Одеської області, станом на 24.10.2016р., складає 797766 (сімсот девяносто сім тисяч сімсот шістдесят шість) гривень.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради щодо прав малолітнього ОСОБА_9 при відчуженні 1/20 частини домоволодіння по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі № 01/21-293 від 02.03.2017р., орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради може надати дозвіл на відчуження 1/20 частини домоволодіння за вищезазначеною адресою, яка належить на праві власності ОСОБА_9, у разі купівлі на імя дитини іншого житла або частини житла.

Таким чином, враховуючи думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При ухваленні даного рішення суд виходив з наступного: частка неповнолітнього ОСОБА_9 складає 1/20 частини всього домоволодіння або 3,8 кв.м. житлових приміщень та 6,91 кв.м. від загальної площі, які не підлягають виділу та можлива лише виплата компенсаційної вартості. Такі ж частки належать власникам ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Враховуючи те, що для розгляду даної справи необхідний був висновок експерта, з урахуванням сімейного стану відповідачів, віку відповідача ОСОБА_9, суд відносить судові витрати за рахунок позивачів.

Також, суд враховує те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не заперечують проти визначення за ОСОБА_2 права власності на ті частини, які відчужуються від ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за ними визнано право власності на їх частини, та стягує з ОСОБА_2 суму грошової компенсації у розмірі 39888 гривень 30 копійок на користь кожного власника.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст.10, 60, ч.3 ст.61, 212, 213 ЦПК, ст. 344 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 в інтересах малолітнього ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_9, про усунення перешкод в користуванні, визнання права власності та про зупинення права на долю в спільному майні - задовольнити.

Припинити за ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 право спільної часткової власності на 1/20 частини кожного на домоволодіння № 7 по вул. Савицького в м. Ізмаїлі Одеської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/20 частини домоволодіння по вул. Савицького, 7 в м. Ізмаїлі Одеської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь:

ОСОБА_7 39888 (тридцять девять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 30 копійок;

ОСОБА_8 39888 (тридцять девять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 30 копійок;

ОСОБА_5 (в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9) 39888 (тридцять девять тисяч вісімсот вісімдесят вісім) гривень 30 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_13