Провадження № 2/127/5951/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі: Марценюк А.М.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/22398/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Позов мотивований тим, що 24.12.2002 року між батьками позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі РАГС ОСОБА_5 районного управління юстиції Вінницької області було зареєстровано шлюб, який в подальшому розірвано. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №056210, виданим Відділом РАГС ОСОБА_5 міської ради Вінницької області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 на період навчання позивача у ОСОБА_5 коледжі НУХТ, в розмірі 1/9 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Після закінчення навчання позивача у вищевказаному навчальному закладі стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_4 припинено.

Однак позивач продовжує навчання, є студентом 3-го курсу денної форми навчання на бюджетній основі факультету Автоматизації і комп'ютерних систем Національного університету харчових технологій. Термін навчання - по 30.06.2019 року. Стипендію позивач не отримує, жодних самостійних доходів не має, а відтак не має коштів на задоволення навіть мінімальних життєвих потреб (харчування, одяг), а тим більше на навчання (придбання підручників, учбових засобів, транспортні витрати, утримання необхідної для навчання комп'ютерної техніки). Таким чином позивач відчуває значні матеріальні труднощі, а тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків і має право на отримання такої допомоги в період навчання до досягнення нею 23-х років.

Мати позавача не взмозі смостійно утримувати себе та своїх дітей.

Батько позивача є здоровою людиною, працездатного віку, має постійну роботу, забезпечений житлом та отримує стабільний заробіток достатнього рівня, а тому останній мє змогу і зобов'язаний згідно чинного законодавства надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в період навчання до досягнення нею 23-х років.

В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом у якому просила стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду на весь період навчання ОСОБА_4, але не більше, ніж до 28.02.2021 року, тобто до досягнення нею 23-х років.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила суд їх задовольнити та пояснила, що її донька - ОСОБА_4, яка також являється донькою ОСОБА_2 (відповідача) навчається у Національному університеті харчових технологій, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. ОСОБА_1 в свою чергу постійно надає матеріальну допомогу своїй доньці в силу своїх можливостей, однак самостійно утримувати доньку, яка продовжує навчання їй вкрай важко, оскільки батько позивача коштів на утримання доньки не надає.

Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, про що подав відповідні заперечення (а.с. 42-45) у яких зазначив, що він неодноразово намагався надавати матеріальну допомогу своїм дітям, які проживають разом з позивачем, однак останні від допомоги батька відмовляються та не мають ніякого бажання з ним спілкуватися. Відповідач неодноразово приходив до дітей, однак не мав жодної можливості з ними побачитися, оскільки представник позивача негативно налаштовує останніх щодо зустрічей з батьком. Крім того, відповідач також пояснив, що він працює на посаді інженера у ОСОБА_5 філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Дохід останнього за період з 01.11.2016 року по 31.10.3017 року становив 48328,24 грн. Таким чином середньомісячний дохід відповідача становить близько 4000 грн., однак значна сума від його доходу вже утримується, оскільки рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.07.2002 року з ОСОБА_2 стягуються алмінти на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 На утриманні відповідача також перебуває ще один його син від іншого шлюбу, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про склад сім'ї. При цьому, відповідач також пояснив, що він змушений постійно витрачати кошти на своє лікування та медичне обстеження у зв'язку із незадовільним станом здоров'я, а також на комунальні послуги, які постійно зростають та потребують щомісячної оплати. Власного житла ОСОБА_2 не має, проживає разом із сімє'ю у службово - житлововму будинку, який наданий ОСОБА_5 філією РРТ. У зв'язку із вищевикладеним відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у запереченнях.

В ході розгляду справи, за клопотанням відповідача, в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_7 який пояснив, що він разом із ОСОБА_2 двічі приходили додому до представника позивача щоб відповідач мав можливість поспілкуватися із своїми дітьми, однак у нього такої можливості не було, оскільки першого разу крім ОСОБА_1 в будинку нікого не було, а наступного разу вони з відповідачем зустріли представника позивача разом із донькою по вул. Чехова, проте спілкуватися з батьком ОСОБА_4 бажання не виявила. Також свідок пояснив, що відповідач мав бажання та намагався допомогати своїм дітям, однак його подарунки останніми не приймалися.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представника відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ №084293, виданого 24.12.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_5 районного управління юстиції Вінницької області, 24.12.2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний запис за №220. (а.с. 14)

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом серії 1-АМ №056210, виданим 27.03.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області. (а.с. 13)

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.04.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стгнення аліментів задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на період її навчання в учбовому закладі - ОСОБА_5 коледжі НУХТ аліменти в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 29.02.2016 року і до закінчення донькою навчання у ОСОБА_5 коледжі НУХТ, але не більше ніж до досягнення 23-х років. (а.с. 15-16)

Однак, як встановлено в судовому засіданні, навчання у ОСОБА_5 коледжі НУХТ позивач закінчила та на даний час є студентом 3-го курсу денної форми навчання факультету Автоматизації і комп'ютерних систем НУХТ, що підтверджується також довідкою №3378 від 01.09.2017р. виданою Національним університетом харчових технологій. Із вказаної довідки також вбачається, що закінчує навчання позивач 30.06.2019 року (а.с. 18)

Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. (ч. 2 ст. 199 СК України).

Згідно з частиною третьою статті 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України розяснив судам, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Як вбачається з паспорта серії АТ №078869 (а.с 6-7), ОСОБА_4, народилася 28.02.1998 року, а тому на момент звернення з позовом до суду, останній вже виповнилося 18 років і вона є повнолітньою.

З довідки про отримання стипендії виданої Національним університетом харчових технологій вбачається, що ОСОБА_4 за вересень 2017 року стипендію не отримувала. (а.с. 19)

При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд враховує ту обставину, що ОСОБА_4 починаючи з 28 лютого 2016 року є повнолітньою особою, навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до частини першої статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 СК України визначено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема відповідно до частини першої вказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з довідки №506/011 від 13.11.2017 року, ОСОБА_2 з 15.06.1994 року працює на посаді - інженер з комп'ютерних систем у ОСОБА_5 філії Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення. Із вказаної довідки також вбачається, що дохід останнього за період з 01.11.2016р. по 31.10.2017р. склав 86104,30 грн., з яких сума до сплати становить - 48328,24 грн. (а.с. 47)

Згідно з характеристикою №508/01-1 від 13.11.2017 року, виданою ОСОБА_5 філією Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 працює на підприємстві з червня 1994 року, за період роботи проявив себе з позитивної сторони, дисциплінований, добросовісно відноситься до виконання своїх посадових обов'язків, досвідчений фахівець, систематично працює над підвищенням свого професійного рівня. (а.с. 46)

Як встановлено судом, відповідач є людною працездатного віку, має постійну роботу та стабільний дохід, а відтак має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчаня.

Разом з тим, суд також приймає до уваги те, що на утриманні відповідача знаходяться ще двоє неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_8 від першого шлюбу з ОСОБА_9, що не заперечується останньою та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №058108 (а.с. 48).

Згідно з довідкою №1034 від 09.11.2017 року, виданою Квартальним комітетом Асоціації органів самоорганізації населення м. Вінниці, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_6. (а.с. 49)

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання позивача, може поставити останнього у скрутне матеріальне становище.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч. 2 ст. 200 СК України)

Як вбачається з довідки №93 від 18.09.2017р., виданої КЗ "ДНЗ №17 ВМР", ОСОБА_1 працює в Дошкільному навчальному закладі №17 і займає посаду вихователя. Із вказаної довідки також вбачається, що посадовий оклад останньої станом на 01.09.2017р. становив 3632,00 грн. (а.с. 39)

Таким чином, суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/9 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача (від одного з батьків) щомісячно є необхідним та достатнім для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на період навчання в учбовому закладі Національному університеті харчових технологій в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до закінчення ОСОБА_4 навчання у Національному університеті харчових технологій, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Згідно з частиною третьою статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи те, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем судового збору не сплачувалось, у звязку зі звільненням від його сплати, а також те, що мінімальний розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з позовною заявою становить 640,00 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640,00 грн. судового збору.

В той же час, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з частиною першою статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

З договору-квитанції №355 від 17.10.2017 року, виданої адвокатом ОСОБА_5 обласної колегії адвокатів ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_1 сплатила 450 грн. за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини (а.с. 20).

Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 36 постанови від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив судам, що якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Таким чином, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, а також на те, що вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, суд вважає за необхідне розподілити сплачені позивачем кошти в сумі 450 грн. за надання правової допомоги між сторонами порівну, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 225 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 60, 84, 88, 212-215, 218, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого інженером з компютерних систем у ОСОБА_5 філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (м. Вінниця, вул. Скалецького, 72), на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на її утримання на період навчання в учбовому закладі Національному університеті харчових технологій (01301, Київ-33, вул. Володимирська, 68) в розмірі 1/9 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з 19 жовтня 2017 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання у Національному університеті харчових технологій, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого інженером з компютерних систем у ОСОБА_5 філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (м. Вінниця, вул. Скалецького, 72), на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, працюючого інженером з компютерних систем у ОСОБА_5 філії Концерну радіомовлення, радіозвязку та телебачення (м. Вінниця, вул. Скалецького, 72) на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати на правову допомогу адвоката в сумі 225,00 грн. (двісті двадцять пять)

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: