Провадження №2/523/1009/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"13" березня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовними вимогами звернулась позивач, яка вказала, що їй на праві власності належить будинок 2/2 по вул./пров. Парковий/ Бехтерева в м.Одесі. Позивач вказує, що в будинку, який належить їй на праві власності зареєстрований, але не мешкає відповідач по справі колишній чоловік позивача. Так як відповідач в квартирі не проживає фактично з 2013 року, та між ними було розірвано шлюб в 2016 році, після чого позивач втратила з останнім зв'язок. ОСОБА_2 залишив житло та більше за вказаною адресою не зявлявся, не вселялась до квартири, тому позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом.

Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність та вказала про підтримку заявлених позивних вимог, вказали, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином та своєчасно.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, позивач не заперечували проти заочного розгляду справи.

Вивчивши матеріли справи, суд встановив наступне.

Відповідно до договору дарування від 18.10.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3, ОСОБА_4 подарував а ОСОБА_1 прийняла в дар частину домоволодіння, що розташоване за адресою м. Одеса. пров. /вул. Парковий/ Бехтерева (а.с.8, 9).

Відповідно до витягу про реєстрації права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 зареєструвала своє право на частину домоволодіння в КП «ОМБТІ та РОН» №350 в книзі 127 доп-144 (а.с.10).

Як вбачається з копії рішення Суворовського районного суду м. Одеси, шлюб між сторонами було розірвано 20 липня 2016 року (а.с.11).

Відповідно до довідки (виписки з домової книги) від 11.11.2016р.виданої на імя ОСОБА_1, за адресую м. Одеса. пров. /вул. Парковий/ Бехтерева зареєстрований ОСОБА_2 як піднаймач (а.с.5).

Відповідно до актів, заяв складених сусідами від 10.06.2016 року, 10.02.2015 року, та завіреного начальником дільниці ОСОН «Крива балка» ОСОБА_2 за адресою м. Одеса. пров. /вул. Парковий/ Бехтерева не проживає з 2013р., власних речей в квартирі не тримає (а.с. 6, 7).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону ч.2 цієї статті.

Частина 1 ст. 405 ЦК України визначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Право власності за положеннями п.1 ч.1 ст. 346 ЦК України припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Таким чином відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так відповідно до ч. 4 цієї ж статті - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік - у звязку з чим суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Оцінивши вищенаведені зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, який при відчуженні майна відповідно до положень ст. 317 ЦК України, втратив право користування ним, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПП (НОМЕР_1) таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку під № 2/2 по вул./пров. Парковій/Бехтерева в м.Одесі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачами протягом десяти днів з дня отримання його копії через Суворовський районний суд м.Одеси.

Суддя