Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2017 Справа №607/8875/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, у якому просить провести поділ спільного майна подружжя квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80,6 кв.м., житловою 44,4 кв.м., визнавши за ним право власності на ? ідеальну частку даної квартири.

В обгрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що із 14 травня 2005 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, у 2010 році, за спільно нажиті кошти, ними було придбано трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване на ОСОБА_2 Між сторонами склалися неприязні стосунки, відповідач не впускає ОСОБА_1 у квартиру. Шлюбного договору з приводу володіння, користування і розпорядження майном між ними не укладалось. А тому, позивач просить провести розподіл спірної вкартири, визнавши за ним право власності на 1/2 ідеальну частку.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує з мотивів, викладених у позовній заяві та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не зявилася з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася вчасно та належним чином, що підтверджується документально.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив

14 травня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (Свідоцтво про шлюб серії І-ИД №001695, видане 14.05.2005 р. Відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Валькович».

ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав серії ССХ №749330, виданого 28.12.2010 р. ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про право власності серії САЕ 041326, виданого виконкомом Тернопільської міської ради, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3.

Як вбачається із технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, загальна площа квартири складає - 80,6 кв.м., житлова - 44,4 кв.м.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, яке придбане подружжям у шлюбі, належить чоловіку та дружині на праві загальної сумісної власності.

ОСОБА_5 зі ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на розподіл майна, яке їм належить на праві загальної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України, у разі розподілу майна, яке є обєктом права загальної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюб, визнання його не дійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільні речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідно грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у його постанові від 03 червня 2015 року, критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є: 1) час набуття такого майна, 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття), 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Суд вважає, що спірна квартира, поділ якої просить здійснити позивач належать до спільного майна подружжя ОСОБА_2, оскільки її придбано за час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за спільно нажиті кошти.

Розмір часток сторін у спірному майні є рівними, виходячи із положень зазначених ст.70 СК України.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо поділу спільного майна подружжя підлягають до задоволення, а тому, слід провести поділ зазначеного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_4, загальною площею 80,6 кв.м., житловою 44,4 кв.м.

Крім того, на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ОСОБА_6 понесені позивачем та документально.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Провести поділ спільного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80,6 кв.м., житловою 44,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, загальною площею 80,6 кв.м., житловою 44,4 кв.м.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1 832 (одну тисячу вісімсот тридцять дві) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого ним при зверненні із позовом в суд.

Рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7