Справа № 308/7361/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі суддів:

головуючого - судді Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Кожух О.А.

при секретарі : Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення , -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2013 р. шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано, стягнуто з нього алімети на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 40% від усіх видів заробітку. Рішенням колегії апеляційного суду Закарпатської області від 17.04.2013 року змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2013 р. в частині розміру аліментів, а саме: стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вищезазначеного рішення із заробітної плати позивача проводились відповідні стягнення. Однак, з моменту набрання рішенням суду законної сили, змінилося ряд обставин, зокрема: 01.03.2016 р. позивач був звільнений зі служби в підрозділах МНС, ДНС України в Закарпатській області, тому не має постійного місця роботи. Крім цього, 26.07.2014р. він одружився вдруге з ОСОБА_5 Від даного шлюбу в нього народився син ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, також на його утримані перебуває і син його другої дружини від першого шлюбу, а тому він не в змозі платити аліменти у визначеному розмірі. З врахуванням наведеного, позивач просив змінити розмір аліментів , які стягуються з нього на утримання дитини з 1/4 від усіх видів заробітку на розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторони, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не вправі ставити питання про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням суду, а також відсутні правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

Колегія суддів вважає, що цей висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2013 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано, стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 40% від усіх видів заробітку.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17.04.2013 року змінено рішення Ужгородського міськрайонного суду від 31.01.2013 р. в частині розміру аліментів, а саме: стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні.

При цьому, виходячи з положень ч.3. ст.181 СК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р., за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Матеріалами встановлено, що дитина сторін по справі син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матірю.

З позовом про зміну способу стягнення аліментів звернувся платник аліментів, а не їх одержувач.

Таким чином, відмовляючи в заявленому позові, судом першої інстанції враховано вищевказані обставини і положення ч.3 ст.183 Сімейного Кодексу України та вірно зазначено, що з позовом про зміну способу стягнення аліментів, визначеним рішенням суду може звернутись одержувач аліментів, а не платник аліментів.

Відтак, твердження апелянта про те, що відмовляючи у зміні способу стягнення аліментів, судом не взято до уваги той факт, що на даний момент він не має постійного місця роботи не може бути взято до уваги.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта в підтвердження заявлених вимог, що на його утриманні перебуває друга дружина, дитина від другого шлюбу та дитина другої дружини від першого шлюбу, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в підтвердження заявлених вимог надав довідку видану виконкомом Холмківської сільської ради про те, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 без реєстрації, і з ним проживають: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_9 Однак, даною довідкою не підтверджено, що ОСОБА_7, ОСОБА_6 перебувають на утриманні позивача, а також, що в нього перебуває на утриманні інша дитина від першого шлюбу його теперішньої дружини (а.с.12).

Крім того, довідкою УСЗН Ужгородського РДА стверджено, що ОСОБА_7 отримує щомісячну допомогу при народженні дитини. (а.с.14).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Таким чином, позивачем не доведено, що у нього, як платника аліментів на утримання сина, змінився його матеріальний стан у сторону погіршення і наявні підстави для зменшення розміру присуджених аліментів.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для зміну розміру аліментів та обґрунтовано відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 06 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: