Справа № 496/335/17
Провадження № 2/496/779/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі головуючого судді - Трушиної О.І.

при секретарі - Поцелуйко К.Ю.

з участю адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь суму заборгованості за договором позики у розмірі 2166360 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач 03 квітня 2004 року отримав від неї в борг 80000 доларів США на придбання нерухомого майна, про що власноруч написав відповідну розписку, зобовязавшись повернути зазначені грошові кошти у строк до 03 квітня 2016 року. На даний час відповідач не виконав взяте на себе зобовязання щодо повернення зазначених грошових коштів, у звязку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

Представник позивачки у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, про що подав відповідну заяву.

Вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 квітня 2004 року між сторонами у простій письмовій формі був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивачки у позику грошові кошти в сумі 80000 доларів США на придбання нерухомого майна, які зобовязався повернути в повному обсязі у строк до 03 квітня 2016 року. Ця обставина підтверджується розпискою (а.с.4).

До теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернув, тобто не виконав взяте на себе грошове зобовязання.

Згідно ст. 1046, ч.1 ст. 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного суд вважає, що права позивачки порушені відповідачем і підлягають судовому захисту.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики у розмірі 2166360 (два мільйони сто шістдесят шість тисяч триста шістдесят) грн., а також судовий збір у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн., а всього 2174360 (два мільйони сто сімдесят чотири тисячі триста шістдесят) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4