Справа №461/1256/17
Провадження №2/461/729/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Першої Львівської державної нотаріальної контори про зняття арешту та зобовязання до вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Першої Львівської державної нотаріальної контори, в якому просить зняти арешт з квартири №13 в будинку №11 на вул. Шептицьких у м. Львові, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №4414390 та зобов'язати відповідачів скасувати (вилучити) запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №4414390.

Свої вимоги мотивує тим, що квартира №13 в будинку 11 на вулиці Шептицьких у місті Львові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2. Дана квартира є приватизованою. Зазначає, що 06.10.2016 року позивачу на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта стало відомо про наявність заборони відчуження вищевказаної квартири за №4414390. 12.10.2016 року позивач звернувся до Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою від 11.10.2016 року про зняття арешту з квартири №13 в будинку 11 на вул. Шептицьких у місті Львові. Відповідно до листа Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській областівід 20.10.2016 року №09-11/, позивача повідомлено, що внаслідок проведеної перевірки бази даних ЄДРПВ та алфавітних покажчиків до виконавчих документів встановлено, що станом на 20.10.2016 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавчий документ, стороною у якому є ОСОБА_2 та зазначено, що встановлені Законом України "Про виконавче провадження" підстави для зняття арешту з майна відсутні. Просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Представник відповідача Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, щодо вирішення справи по суті поклався на розсуд суду у звязку з тим, що у Залізничному ВДВС м.Львова ГТУЮ у Львівській області відсутнє дане виконавче провадження.

Представник відповідача Першої Львівської державної нотаріальної контори не зявився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Фіксація судового процесу не здійснювалася відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Нормами чч. 1, 2 ст.321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, а особа може бути обмежена в здійсненні права власності лише у випадках та в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №12504-3 від 27.11.1997 року квартира №13 в будинку 11 на вулиці Шептицьких у місті Львові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Дана квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

06.10.2016 року позивачу на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 06.10.2016 року стало відомо про наявність заборони відчуження вищевказаної квартири, реєстраційний номер обтяження 4414390. Таке обтяження було зареєстроване 29.01.2007 року реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори. Підставою обтяження стало повідомлення ВДВС Залізничного районного управління юстиції.

12.10.2016 року позивач звернувся до Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до листа Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 20.10.2016 року №09-11/ внаслідок проведеної перевірки бази даних ЄДРПВ та алфавітних покажчиків до виконавчих документів встановлено, що станом на 20.10.2016 року на примусовому виконанні у відділі не перебуває виконавчий документ, стороною якого є ОСОБА_2. Зазначено, що встановлені ЗУ "Про виконавче провадження" підстави для зняття арешту з майна відсутні.

30.11.2016 року після отримання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна ОСОБА_2 повторно звернувся до Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою від 30.11.2016 року про зняття арешту з вищевказаної квартири.

Відповідно до листа Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 24.01.2017 року №№402-405 згідно пошуку даних в АСВП (автоматизована система виконавчих проваджень) станом на 24.01.2017 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, стороною по яких є ОСОБА_2.

Згідно повідомлення Першої Львівської державної нотаріальної контори за №2263/01-13 підставою обтяження квартири за адресою: м.Львів вул. Шептицьких 11/13, стало повідомлення №3801 від 09.03.2004 року ВДВС Залізничного РУЮ м.Львова на підставі наказу Господарського суду Львівської області №11108-20/207 від 06.05.2003 року на прізвище ОСОБА_2. Згідно пошуку в АС (автоматизована система виконавчих проваджень) станом на 24.01.2017 року у відділі відсутні виконавчі провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області №11108-20/207 від 06.05.2003 року, боржником по яких є ОСОБА_2.

Таким чином, судом встановлено, що на виконанні Залізничного відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області відсутні відкриті виконавчі провадження, сторонами по яких є ОСОБА_2, а відтак виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Львівської області №11108-20/207 від 06.05.2003 року є закінченим.

Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» державний нотаріус за місцезнаходженням квартири накладає заборону на її відчуження у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року у випадках, передбачених частинами першою четвертою цієї статті, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов необхідно задоволити частково, а саме зняти арешт з квартири №13 в будинку №11 на вул. Шептицьких у м. Львові, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про обтяження № 4414390 від 29.01.2007 року, зареєстрованого реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори, оскільки суду не надано доказів необхідності у перебуванні даної квартири вказаному арешті.

У свою чергу, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог в частині зобовязання відповідачів скасувати запис про обтяження в Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, оскільки зняття арешту з майна і є підставою для скасування вищевказаного запису обтяження нерухомого майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

У зв'язку з тим, що вимоги щодо розподілу сплаченого судового збору позивачем не заявлено, тому суд вважає за доцільне судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.16, 25, 316, 368, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Зняти арешт з квартири №13 в будинку №11 на вул. Шептицьких у м. Львові, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запису про обтяження № 4414390 від 29.01.2007 року, зареєстрованого реєстратором Першої Львівської державної нотаріальної контори.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.