Справа № 496/2377/17
Провадження № 2/496/1457/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, загальною площею 161,5 кв.м та житловою площею 48,6 кв.м, з надвірними спорудами: сараєм та вбиральнею, що розташовані за адресою: селище Радісне Біляївського району Одеської області пров. Степовий, буд. № 1, у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті дружини він, як спадкоємець за законом, звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, отримавши 16 вересня 2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1500 га, що розташована в селищі Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області провулок Степовий, № 1. Однак, але листом № 2818/02-14 від 16 вересня 2014 року державний нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і рекомендував звернутись до суду, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нього. Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року за ним визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: гаражем, сараєм, льохом, цистерною та огорожею, розташований за адресою: селище Жовтневої Революції Біляївського району Одеської області пров. Степовий, № 1, у порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року. З метою реєстрації права власності обєкту нерухомості, він звернувся до державного реєстратора, але 12 червня 2015 року отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 22028391, з якої вбачається, що підставою для відмови стала наявність ще одного житлового будинку, сараю та вбиральні, які не вказані в судовому рішенні. Вказує, що при подачі первісного позову до суду ним помилково не заявлялась позовна вимога про визнання права власності на другий житловий будинок, сарай і вбиральню, що на даний час є перешкодою у реєстрації права власності на спадкове майно. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що на задоволенні позовних вимог наполягає та просить справу розглянути у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, але подала до суду заяву, в якій вказала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує і просить справу розглянути у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, а відповідно до довідки Біляївського РВ ГУДМС України в Одеській області він знятий з реєстрації 10.06.2015 року у звязку зі смертю 08.05.2015 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, 08 березня 2014 року померла ОСОБА_4 дружина позивача і мати відповідача, згідно свідоцтва про смерть (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина на два житлові будинки з надвірними спорудами: гаражем, двома сараями, льохом, убиральнею та огорожею, що розташований по пров. Степовому, № 1 в селищі Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с.30-33).

Позивач є чоловіком померлої ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.48), а відповідачка ОСОБА_3 є дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.56), а тому згідно ст. 1261 ЦК України вони являються спадкоємцями за законом першої черги.

Згідно положень ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

З матеріалів спадкової справи № 418/2014 до майна ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року вбачається, що відповідачіОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовилися від прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, на користь батька ОСОБА_1 (а.с.51, 53).

Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, отримавши 16 вересня 2014 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 0,1500 га, що розташована в селищі Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області провулок Степовий, № 1 (а.с.18).

Однак, але листом № 2818/02-14 від 16 вересня 2014 року державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок і рекомендував звернутись до суду, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нього (а.с.7).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року за ОСОБА_1 визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами: гаражем, сараєм, льохом, цистерною та огорожею, розташований за адресою: селище Жовтневої Революції Біляївського району Одеської області пров. Степовий, № 1, у порядку спадкування за законом після смерті його дружини ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року (а.с.20).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З метою реєстрації права власності обєкту нерухомості, позивач звернувся до державного реєстратора, але 12 червня 2015 року отримав рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 22028391, з якої вбачається, що підставою для відмови стала наявність ще одного житлового будинку, сараю та вбиральні, які не вказані в судовому рішенні (а.с.19).

З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 01.08.2017 року вбачається, що один житловий будинок під літ. «А», що розташований в пров. Степовому, № 1 в селищі Радісне Біляївського району Одеської області побудований у 1978 році та складається з таких приміщень: 1-1 веранди площею 9,5 кв.м; 1-2 житлової кімнати площею 9,3 кв.м; 1-3 житлової кімнати площею 12,7 кв.м; а другий житловий будинок під літ. «Д», розташований за цією ж адресою, побудований у 1990 році та складається з таких приміщень: 1-1 котельні площею 21,1 кв.м, 1-2 майстерні площею 13,4 кв., 1-3 майстерні площею 6,9 кв.м, 1-4 гаражу площею 34,7 кв.м, 1-5 коридору площею 3,9 кв.м, 1-6 кухні площею 12,3 кв.м, 1-7 санвузлу площею 4,9 кв.м, 1-8 житлової кімнати площею 14,2 кв.м, 1-9 житлової кімнати площею 19,7 кв.м, 1-20 коридору площею 7,9 кв.м, 1-11 житлової кімнати площею 14,7 кв.м, 1-12 веранди площею 5,3 кв.м, 1-13 веранди площею 2,5 кв.м, та надвірні споруди: літ. «Б» - гараж 1978 року побудови, літ. «В» - сарай 1978 року побудови, літ. «Г» - погріб 1981 року побудови, літ. «Е» - сарай 1985 року побудови, літ. «Є» - убиральня 1985 року побудови, № 1-3 огорожа.

Згідно запису в погосподарській книзі Хлібодарської селищної ради № 3-237 на стор. 47 за гр. ОСОБА_4 за адресою: с-ще Радісне, пров. Степовий, № 1 числиться житловий будинок загальною площею 161,5 кв.м, житловою площею 48,6 кв.м, про що свідчить довідка Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області № 1254 від 09 жовтня 2017 року.

Відповідно до Вказівок по веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору було покладено саме на сільські ради.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Умовою для переходу у порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто запис у погосподарській книзі визнавався в якості актів органів влади, що підтверджує право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

З урахуванням викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 була власницею вказаних будинків, а тому вважає можливим визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними спорудами: сараєм та вбиральню, що розташовані по пров. Степовому, № 1 в селищі Радісне Біляївського району Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1216-1218, 1261, 1297 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 161,5 кв.м та житловою площею 48,6 кв.м, з надвірними спорудами: сараєм та вбиральнею, що розташовані за адресою: селище Радісне Біляївського району Одеської області пров. Степовий, буд. № 1, у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 08 березня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області: ОСОБА_5