_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-3101/11
Провадження № 4-с/520/159/17
УХВАЛА

09.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві та бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, субєкт оскарження: старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (надалі - ПАТ «ЕК Одесаобленерго») звернулось до суду з скаргою та просить визнати бездіяльність старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 під час примусового виконання виконавчого листа Київського районного суду м. Одеси №2-3101/11 від 14 лютого 2012 року про стягнення судового збору в розмірі 108,67 гривень та скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №50372966 від 24 березня 2017 року. При цьому заявник посилається на те, що матеріали виконавчого провадження вказують на те, що державним виконавцем не проведено повну перевірку майнового стану боржника, не зроблені запитів до ДПС України, до УПФ, запитів щодо наявності у боржника рухомого та нерухомого майна. Також заявник зазначив, що державний виконавець у постанові про повернення виконавчого документу вказує на те, що здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними, однак які саме дії були здійснені не зрозуміло, а тому вони вимушені звернутись до суду з даною скаргою.

Скаржник: представник Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» - ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримала в повному обсязі.

Субєкт оскарження: старший державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1, боржник: ОСОБА_2 у судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, про причини неявки до суду не повідомили.

Вивчивши матеріали скарги, оглянувши матеріали цивільної справи №2-3101/11, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2012 року позовні вимоги ПАТ «ЕК Одесаобленерго» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків були задоволені та стягнуто з останньої на користь ПАТ «ЕК Одесаобленерго» - 7867,55 гривень та судові витрати в сумі 108,67 гривень.

14 лютого 2012 р. Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист по справі № 2-3101/11, який був спрямований на примусове виконання до Київського ВДВС ОМУЮ.

Постановою старшого державного виконавця Київського відділу ДВС ОМУЮ від 29 лютого 2016 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3101/11, виданого 14 лютого 2012 року Київським районним судом м. Одеси.

24 березня 2017 р. старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, підставою для повернення виконавчого документу стала відсутність у боржника майна на яке можливо звернути стягнення, про що було винесено відповідну постанову, яка надійшла на адресу ПАТ «ЕК Одесаобленерго» 05 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Нездійснення державним виконавцем виконавчих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» призводить до порушення законних прав та інтересів стягувача.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист повертається стягувачеві, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у томі числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Однак, встановлені в судовому засіданні фактичні обставини вказують на те, що державний виконавець в повному обсязі не встановив майновий стан боржника, не встановив його місце знаходження та передчасно ухвалив постанову про повернення виконавчого документа, що в свою чергу є безумовним порушенням прав стягувача ПАТ «Одесаобленерго» на своєчасне та повне виконання рішення суду у примусовому порядку.

Згідно ст. 383 ЦПК України с виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При таких обставинах, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,158,383,387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» - задовольнити.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №50372966 від 24 березня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.