БРУСИЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 275/454/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Руденка В.О.,

з участю секретаря судового засідання Довгаленко О.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув протягом декількох відкритих судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виділення в натурі частини житлового будинку та господарських будівель за адресою: Житомирська область, смт. Брусилів, вулиця Єдності (ОСОБА_5), 146,

СУД ВСТАНОВИВ:

Зміст позову і позиція сторони позивача

1. Провадження у цивільній справі здійснене на підставі цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про виділення позивачу у натурі 58/100 частин житлового будинку №124 по вулиці Карла Маркса (в період розгляду справи назва вулиці змінена органом місцевого самоврядування з «Карла Маркса» на «Єдності») в смт. Брусилів Житомирської області та частину господарських будівель, співвласником яких є позивач, а саме:

-кімнату І (веранду) площею 6,3 кв.м,

-кімнату ІІ (кладочку) площею 5,1 кв.м,

-кімнату 1-1 (вітальню) площею 11,9 кв.м,

-кімнату 1-4 площею 19,7 кв.м,

-кімнату 1-5 площею 10,1 кв.м,

-погріб літера «ПГ»,

-літню кухню літера «В»,

-? частину огорожі.

Також позивач просила стягнути з відповідача понесені судові витрати.

2. В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 та її представник, у позовній заяві та під час усних судових засідань, зокрема, під час допиту ОСОБА_1 за процедурою допиту свідка, зазначили, що сторони у справі є рідними сестрами. 04 серпня 2010 року їх батько ОСОБА_6 подарував їм на двох житловий будинок по вулиці Карла Маркса, 146 в смт. Брусилів Житомирської області. Позивачці було подаровано частину житлового будинку, а саме: веранду площею 6,3 кв.м, кладовку площею 5,1 кв.м, вітальню площею 11,9 кв.м, кімнату площею 10,1 кв.м, кімнату площею 19,7 кв.м, погріб «ПГ», 1/2 частину огорожі. Іншу частину житлового будинку, зокрема, сарай літера «Б», було подаровано відповідачу ОСОБА_3 частка якої у праві власності становить 42/100. Оскільки спільне володіння та користування майном не є можливим, а відповідач не бажає за взаємною згодою розділити житловий будинок, позивач звернувся до суду.

3. Позивач зазначила, що станом на момент дарування, окрім будинку, в наявності були господарські будівлі: два сараї (літера «Б» і «Д»), літня кухня «В», погріб «ПГ», гараж. Будівлю сараю «Д» побудовано незаконно, без оформлення дозвільної документації, отже ця будівля є самочинно збудованим майном. Сарай «Б» не зберігся, бо відповідач ОСОБА_3 розібрала його і з отриманої таким чином цегли самочинно, без оформлення дозвільних документів, побудувала прибудову зі свого боку будинку. Літня кухня «В» була в наявності станом на момент дарування і залишається на цей час. Прибудову «а-1» позивач побудувала зі свого боку будинку самочинно.

4. Позивач зазначила, що внутрішні приміщення житлового будинку вже фактично розподілені між сторонами і технічно відокремлені. Спосіб цього фактично проведеного розподілу відповідає її позовним вимогам.

5. Позивач та її представник зазначили, що оскільки відповідач ОСОБА_3 самостійно, без узгодження зі співвласником, яким вона є, розібрала сарай «Б», прибудувавши собі додаткове приміщення з отриманих таким чином матеріалів, то вартість цього розібраного сараю має зараховуватись при поділі спільного майна в натурі, до вартості частки ОСОБА_3 Саме тому позивачка просила виділити їй літню кухню «В».

6. Для забезпечення компенсації відповідачу вартості його частки у праві власності, в разі неможливості виділення майна з дотриманням ідеальної частки у праві власності, позивачка 04 квітня 2017 року внесла на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 29622 гривень згідно квитанції №44 ТВБВ10005/080 від 04 квітня 2017 року (Т.1 а.с.200).

Позиція відповідача та його представника

7. Відповідач ОСОБА_3 та її представник позовні вимоги не визнали. У поданих письмових запереченнях та надаючи усні пояснення суду, зазначили, що вони заперечують проти поділу в натурі, оскільки фактичний поділ будинку вже проведено, кожній частці будинку присвоєно окремі адреси та відкриті окремі рахунки на постачання комунальних послуг. Такий розподіл було узгоджено ще батьками сторін, на підтвердження чого подано копію акту про добровільний розподіл майна між їх батьком та матірю.

8. Відповідачка також зазначила, що подана ОСОБА_1 при зверненні до суду ксерокопія договору дарування житлового будинку від 4 серпня 2010 року містить не обумовлені виправлення, зокрема, в частині дописаного сараю літера «Б», який, начебто подарований їй. В її примірнику договору дарування такі відомості відсутні. Відповідачка наполягає, що сарай літера «Б» був відсутнім вже на момент дарування будинку, тому він не може бути включений до майна, що підлягає розподілу. Відповідачка погоджується на поділ майна, але за умови виділення їй літньої кухні «В», згідно з одним з варіантів, визначених експертом (пункти 27-29).

Фактичні обставини встановлені судом

9. З метою визначення правового режиму спірного майна, судом досліджено подані сторонами примірники договору дарування житлового будинку від 04 серпня 2010 року, укладеного між ОСОБА_6 (дарувальником) з одного боку і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (обдарованими) з іншого.

Згідно договору, обдаровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 набули у власність 58/100 та 42/100 часток житлового будинку№146 по вулиці К. Маркса в смт. Брусилів Житомирської області, відповідно. Договір посвідчено нотаріально і право власності зареєстровано, про що свідчить подані сторонами витяги про державну реєстрацію прав та витяг про реєстрацію договору у Державному реєстрі правочинів (Т.1 а.с.5-6, 26-28).

Враховуючи наявність відмінностей у виправленнях, внесених до текстів договору, копії яких подані позивачем та відповідачем, судом, за клопотанням сторін витребувано з Житомирського обласного державного нотаріального архіву копію відповідного договору з додатками нотаріального діловодства.

При цьому встановлено, що в тексті договору дарування, який зберігається у нотаріальному архіві розподіл часток сторін у відсотковому розмірі відсутній взагалі. Дарувальник, передаючи будинок в дар, розподілив між обдарованими лише внутрішні приміщення житлового будинку і навів загальний перелік надвірних будівель, що належать до нього. В переліку цих надвірних будівель зазначений, зокрема, й сарай літера «Б» (Т.1 а.с.87-101).

10.Водночас, враховуючи, що обидва примірники договору, надані сторонами містять доповнення, посвідчені нотаріусом, які співпадають в частині визначення розміру ідеальних часток будинку: 58/100 ОСОБА_1 та 42/100 ОСОБА_3, наявність цього розподілу часток сторони визнають і ця обставина не заперечувалась дарувальником ОСОБА_6 під час допиту у судовому засіданні, суд вважає доцільним виходити у своїх подальших висновках саме з такого співвідношення розміру часток у праві власності.

11.Наведений у договорі перелік внутрішніх приміщень житлового будинку, які передаються дарувальником кожному з обдарованих, зокрема, ОСОБА_1, відповідає переліку внутрішніх приміщень житлового будинку, наведеному нею у позовних вимогах (п.1).

12.Згідно копії технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 14.07.2010 року та 26.05.2015 року, копії інвентарної справи, наданої Житомирським обласним бюро технічної інвентаризації, станом на 2010-2015 роки до складу будинку, допоміжних будівель та споруд входили: житловий будинок, сарай, літня кухня, погріб та огорожа (Т.1 а.с.7-10, 77-79, 228-264).

Також з технічної документації встановлено, що до складу домоволодіння входять самочинно побудована будівля «Д» і прибудови до житлового будинку «а-1» (веранда) та «а-2».

13.Згідно витягу з рішення виконкому Брусилівської селищної ради №52 від 09.07.2015 року, частині житлового будинку (58/100) яка належить ОСОБА_1 присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 (Т.1 а.с.65).

14.Згідно витягу з рішення виконкому Брусилівської селищної ради №88 від 31.08.2015 року, частині житлового будинку, яка належить ОСОБА_3 присвоєно поштову адресу - вулиця К. Маркса, 146-а (Т.1 а.с.66).

15.Згідно довідки, виданої Брусилівським районом електричних мереж від 10.08.2015 року та довідки виданої Брусилівською дільницею Попільнянського УЕГГ № 204 від 10.08.2015 року вбачається, що на ОСОБА_3 відкрито окремі особові рахунки на електроенергію та газопостачання.

16.Згідно довідки від 28.07.2010 року №43 Відділу Держкомзему у Брусилівському районі, земельній ділянці по вулиці К. Маркса, 146 в смт. Брусилів присвоєно кадастровий номер №:01:003:2031.

17.В той же час, згідно довідки від 29.07.2010 року №998 Брусилівської селищної ради Житомирської області, земельна ділянка, закріплена за житловим будинком по вулиці К. Маркса, 146 в смт. Брусилів, в розмірі 0,1248 га, не приватизована.

18.Згідно акту добровільного розподілу майна від 14.11.1996 року складеному депутатом селищної ради смт. Брусилів ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9, між чоловіком ОСОБА_6 і дружиною ОСОБА_10 було добровільно розподілено майно, зокрема, кімнати будинку та господарські будівлі: погріб, хлів, гараж, нова літня кухня (Т.1 а.с.193).

Подання цього акту стороною відповідача було обумовлено доказуванням фактичного розподілу майна, який перейшов у такому ж виді до сторін справи. Однак суд вимушений відзначити, що доказове значення такого документу, без визначення ідентифікуючих ознак майна, не посвідченого за правилами посвідчення правочинів, не надає суду жодної можливості визнати його допустимим доказом і визначити його відношення до цієї справи.

19.Згідно листу управління Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.12.2016 року №40-702-(90-9)/11641 на імя ОСОБА_1, представником управління встановлено, що ОСОБА_3 протягом 2014-2015 років без будівельного паспорту та без повідомлення про початок будівельних робіт проведено будівельні роботи з прибудови до житлового будинку №146 по вулиці К. Маркса в смт. Брусилів. Тим самим порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (Т.1 а.с.201).

20.Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_6 дарувальник будинку і батько сторін по справі, пояснив суду, що коли він дарував житловий будинок

21.Таким чином, фактичні обставини, з приводу яких виник спір, з врахуванням показань і пояснень сторін, свідчать про те, що, по-перше, сторони не мають спірних питань у способі поділу житлового будинку, який вже фактично розподілений, враховуючи інженерні мережі, особові рахунки та адреси. По-друге, встановлені фактичні обставини та пояснення сторін свідчать про те, що суть спору стосується не житлового будинку, а надвірних будівель, серед яких є такі, що відносяться до самочинно збудованого майна і такі, що фактично не збереглися.

Висновки судових експертиз

22.У справі проведено дві судові експертизи за клопотанням кожної зі сторін, предметом яких були, зокрема, оцінка спірного майна та визначення можливих варіантів його розподілу в натурі.

23.Згідно висновку №697/10.16 від 29 вересня 2016 р. судової будівельно-технічної експертизи (експерт ОСОБА_11Д.), експертом було встановлено, що відображений у технічній документації сарай літера «Б» в наявності на земельній ділянці відсутній. Натомість на ділянці має місце самочинно збудована будівля літера «Д» та самочинні прибудови літера «а-1» та «а-2» (Т.1 а.с.133-170).

24.Експертом визначено, що здійснити поділ домоволодіння з дотриманням ідеальних часток 58/100 та 42/100 не можливо. Натомість, можливо здійснити такий поділ з відхиленням від ідеальних часток, але враховуючи зміст договору дарування від 04 серпня 2010 року. Експертом запропоновано графічні схеми двох варіантів поділу житлового будинку та господарських будівель. Обидва мають однаковий спосіб поділу житлового будинку але за варіантом №1 позивачу виділяються погріб «Пг» та літня кухня «В», відповідачу сарай літера «Б». Згідно варіанту №2 позивачу виділяється лише погріб «Пг», а відповідачу: літня кухня «В» та сарай «Б».

25.Для забезпечення ізольованого користування приміщеннями житлового будинку, які пропонується виділити співвласникам, згідно обох варіантів, проводити ремонтно-будівельні не потрібно, оскільки на момент проведення дослідження частини будинку є ізольованими (Т.1 а.с.160).

26.Згідно висновку експерта, при визначенні варіантів поділу майна в натурі враховано вартість сараю «Б», який є фактично відсутнім на земельній ділянці, що також встановлено цим же висновком експерта. Натомість, експертом визначено його вартість в сумі 36212 гривень та на відповідну суму в обох варіантах поділу збільшено частку відповідачки ОСОБА_3

27.Згідно висновку №552/09-2017 від 18 вересня 2017 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи (експерт ОСОБА_12С.) вбачається, що станом на дату проведення натурного обстеження із переліку будівель, які зазначені в технічному паспорті від 26.05.2015 та матеріалах технічної інвентаризації відсутній сарай (літера «Б»). На місці розташування даного сараю наявний фундамент (Том справи 2).

28.Самочинно збудованими є прибудова літера «а-1» та господарська будівля літера «Д». Крім того, на території домоволодіння виявлені ще один погріб, вбиральню, криницю, прибудову до будинку (літера «а»), відомості про які відсутні в технічних документах на будинок.

29.Поділ житлового будинку розташованого по вул. Єдності (стара назва ОСОБА_5), 146 в смт. Брусилів Житомирської області, на окремі ізольовані квартири відповідно до часток співвласників в розмірі 58/100 та 42/100, не вбачається можливим. Експертом визначено два наступні можливі варіанти поділу з відступом від ідеальних часток, які однаково визначають спосіб розподілу будинку, та мають відмінності у розподілі господарських будівель:

-За варіантом №1 позивачу виділяється 29/50 частин огорожі з воротами та погріб «Пг» (65/100 частин домоволодіння вартістю 258870 гривень), а відповідачу: 21/50 частин огорожі та літня кухня «В» (35/100 частин домоволодіння). Цей варіант передбачає збільшення розміру частки позивача та, відповідно, компенсацію на користь відповідача в сумі 28552 гривні.

-За варіантом №2 позивачу виділяється 29/50 частин огорожі з воротами, погріб «Пг» та літня кухня «В» (70/100 частин домоволодіння вартістю 279522 гривні), відповідачу залишається лише 21/50 частин огорожі (30/100 частин домоволодіння). Цей варіант також передбачає ще більше збільшення розміру частки позивача та, відповідно, компенсацію відповідачу в сумі 49204 гривні.

Жоден з варіантів не враховує вартість відсутнього на момент дослідження та розгляду справи сараю «Б».

30.Таким чином, з огляду на сукупність фактичних даних, поданих суду, слід дійти висновку, що станом на час розгляду справи, сарай «Б» не існує. Стороною позивача надані певні докази на підтвердження вірогідності демонтування цього сараю відповідачкою ОСОБА_3 та використання отриманих матеріалів на самочинне будівництво прибудови. Крім того, у висновку експерта №№552/09-2017 від 18 вересня 2017 року прямо зазначено, що вартість відступу від ідеальної частки утворилась в результаті демонтажу сараю літера «Б» (Том №2).

Нормативно-правові акти

31.Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

32.Згідно статті 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

33.Згідно статті 364 Цивільного кодексу України, співвласнику надано право виділу в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

34.Згідно частин 1, 2 статті 376 Цивільного кодексу України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

35.Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією «Про проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна», затвердженою Міністерством з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18 червня 2007 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 липня 2017 року №774/14041 (надалі Інструкція). Пунктом 2.3. розділу 2 Інструкції передбачено, що не підлягають поділу обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти нерухомого майна. Питання щодо поділу обєктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Оцінка суду

36.Встановлені фактичні обставини справи, враховуючи зміст усних пояснень, заяв та показань в суді дають суду підстави виходити з того, що фактичне користування житловим будинком визначене та узгоджене сторонами, внутрішні приміщення будинку розподілені між двома родинами і технічно відокремлені. З приводу способів поділу будинку у сторін не виникає спірних питань (пункти 4, 7, 13-15, 25)

37.При визначенні варіантів поділу домоволодіння, жодним з експертів не бралось до уваги самочинно збудоване майно, право власності на яке, відповідно вищенаведених нормативно-правових актів, не виникло (пункти 23, 28, 34, 35). Суд цілком погоджується з тим, що таке майно не підлягає врахуванню при поділі.

38.Суд вимушений також не брати до уваги вартість сараю «Б», врахованого у розмір частки відповідача згідно висновку експерта ОСОБА_11 (п.26-30), оскільки фактично цей сарай є відсутнім на момент розгляду справи в суді, отже він не є частиною речі, обєкта майнових прав, який ділиться в натурі. Саме через це суд, вирішуючи справу, вимушений не брати до уваги цей експертний висновок, як такий, що містить в основі розрахунку майно, яке не існує.

39.Доводи сторони позивача щодо причетності відповідачки до знищення цього сараю (літера «Б»), суд сприймає, але не може враховувати при вирішенні питання виділення майна в натурі. Виділення майна в натурі за наявності лише двох співвласників, фактично призводить до розподілу цього майна у тому стані, а якому воно фактично перебуває на момент провадження. Якщо під час спільного володіння неподільною річчю (до її розподілу в натурі) один зі співвласників, без узгодження з іншим, всупереч статті 358 ЦК України, змінив характеристики спільного майна, знищив його частину, призвівши, таким чином, до зменшення його обсягу і вартості, то це, на думку суду, створює підстави для позову, який ґрунтується на деліктному зобовязанні, відповідно до п.3 ч.2 ст.11, ст.509, 1166 ЦК України. Обставини зменшення обсягу майна та склад відповідного цивільного правопорушення підлягає доказуванню в межах саме такого позову.

40.Таким чином, фактичний спір, як він сприймається судом за наслідками дослідження обставин справи, зокрема, враховуючи висновок експерта (пункт 29), полягає у виділенні одній зі сторін літньої кухні «В».

41.При цьому, суд не вбачає підстав вирішити цей фактичний спір на користь позивачки, оскільки за обох варіантів поділу, її частка збільшується, пропорційно зменшенню частки у праві власності відповідача. Тобто, питання, яке поставлене перед судом, стосується того, на скільки зменшити частку відповідача у праві власності при визначенні варіантів поділу. За таких обставин, суд враховує вищенаведений законодавчий припис до присудження компенсації вартості зменшення частки лише за умови добровільної згоди на це власника (пункт 33). За таких умов суд мусить брати до уваги думку відповідача щодо варіантів поділу, оскільки саме частка відповідача зменшується і саме від нього, таким чином, залежить згода на отримання компенсації по одному з визначених варіантів поділу.

42.Оскільки сторона відповідача погодилась на перший варіант поділу, визначений експертним висновком №552/09-2017 від 18 вересня 2017 (пункти 8, 27-29), суд приймає цей варіант, який є найменш обтяжливим для відповідача. При цьому, суд також бере до уваги, що внесена позивачем на депозитний рахунок суду грошова сума компенсації (пункт 6) відповідає визначеному експертом розміру компенсації з незначним її перевищенням, розмір якого (різниця) підлягає поверненню позивачці.

43.Крім того суд зазначає, що сплаченої позивачем на депозитний рахунок суду суми компенсації (пункт 6) не вистачає для виплати відповідачу за варіантом поділу №2 (пункт 29), тож задовольнити позовні вимоги в цій частині не виявляється за можливе.

44.Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом виділення в натурі частки позивача ОСОБА_1 у спільному домоволодінні, окрім будівлі літньої кухні «В», яка підлягає залишенню відповідачці ОСОБА_3

Судові витрати

45.Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

46.Позовні вимоги, відповідно до вартості часток по варіантах поділу (пункт 29) задоволено на 92,6%. Отже сплачена позивачем сума судового збору (243,60 грн.) підлягає компенсації за рахунок відповідача у пропорційному розмірі - 225,57 грн., а вартість витрат відповідача на проведення судової експертизи (3342 грн.), відповідно, підлягає компенсації за рахунок позивача, пропорційно частині вимог у задоволенні яких відмовлено 7,4%, що складає 247,3 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України,

на підставі ст. 358, 364, 376 Цивільного кодексу України,

СУД ВИРІШИВ :

47.Позов задовольнити частково.

48.Виділити ОСОБА_1 у натурі частку житлового будинку №146 по вулиці Єдності в смт. Брусилів Житомирської області в розмірі 65/100 частин вартістю 258870 гривень у складі наступних приміщень та господарських споруд:

у житловому будинку:

- 58/100 частин коридору (літера 1-1) площею 6,3 кв.м,

- санвузол (літера 1-2) площею 5,1 кв.м,

- прихожа (літера 1-4) площею 11,9 кв.м,

- кімната (літера 1-5) площею 10,1 кв.м,

- кімната (літера 1-6) площею 19,7 кв.м,

господарські споруди:

- 29/50 частин огорожі (літера №1),

- ворота (літера №2),

- погріб (літера Пг).

49. В решті позову - щодо виділення літньої кухні літера «В» - відмовити.

59. Решту будинковолодіння в розмірі 35/100 частин вартістю 138230 гривень у складі приміщень та господарських споруд:

у житловому будинку:

- кухня (літера 2-1) площею 7,6 кв.м,

- кімната (літера 2-2) площею 15,9 кв.м,

господарські споруди:

- 21/50 частин огорожі (літера №1),

- літня кухня (літера «В»)

залишити у власності ОСОБА_3.

60. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки будинку в сумі 28552 (двадцять вісім тисяч пятсот пятдесят дві гривні) за рахунок грошових коштів, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду №0277 (ТУДСА в Житомирській області, , МФО 820172, банк ДКC України, м. Київ) згідно квитанції №44 ТВБВ10005/080 04 квітня 2017 року.

61. Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) зайво сплачені грошові кошти в сумі 1070 (одна тисяча сімдесят) гривень, з загальної суми коштів 29622 гривні, внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду №0277 (ТУДСА в Житомирській області, , МФО 820172, банк ДКC України, м. Київ) згідно квитанції №44 ТВБВ10005/080 04 квітня 2017 року.

61. Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) відшкодування витрат зі сплати судового збору в сумі 225,57 гривень (двісті двадцять пять гривень, 57 копійок).

62. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) відшкодування витрат на проведення судової експертизи в сумі 247,30 гривень (двісті сорок сім гривень, 30 копійок).

63. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів від дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Брусилівський районний суд Житомирської області.

64. Особи, які брали участь у цивільній справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів від дня отримання копії рішення.

Суддя В.О. Руденко