АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1298/17 Справа № 203/4874/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Колесніченко О. В. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року м. Дніпро

16 березня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

При секретарі: Григор'євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних позовних вимог - ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 203/3507/16-ц (провадження №2/0203/1209/2016) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 60-61).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вище вказаної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 66).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Суд 1 інстанції, постанавляючи ухвалу про зупинення провадження, посилався на те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов'язання відповідача відновити межові знаки та дійсну межу між земельними ділянками відповідача та позивачів із перенесенням встановленої відповідачем металевої конструкції (паркану), встановивши її до зовнішніх меж належної позивачам земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що їм, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на праві спільної приватної власності належить земельна ділянка, площею 0,0781 га (кадастровий номер НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 02 червня 2010 року. Вказана земельна ділянка межує із земельною ділянкою площею 0,0559 га (кадастровий номер - НОМЕР_3) за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 червня 2011 року, проте відповідач в порушення права власності позивачів встановила металеву конструкцію паркану на земельній ділянці позивачів, безпідставно вважаючи цю територію своєю власністю, порушивши межу на 0,5 м. без додержання державних будівельних норм, тому позивачі, посилаючись на ст. ст. 152, 106, 107 Земельного кодексу України, ст. 391 ЦК України, просили позов задовольнити.

Судом також встановлено, що в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №203/3507/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Дніпропетровської міської ради від 30 серпня 2006 року №9773 в частині передання у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,0559 га по АДРЕСА_2, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, оформленого 16 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_7, та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 червня 2011 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_7, що підтверджується ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2016 року про відкриття провадження у справі (а.с. 56).

Суд виходив з того, що розв'язання спору про право власності відповідача ОСОБА_4 на суміжну земельну ділянку з підстав невідповідності технічної документації, порушення меж суміжної земельної ділянки, належної позивачам, має значення для вирішення питання про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачами, оскільки питання здійснення права власності (володіння, користування, розпорядження) є похідним від наявності самого права власності, а тому, враховуючи роз'яснення, викладені у п. 33 Поставнови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», дійшов висновку про зупинення провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України до вирішення по суті позовних вимог ОСОБА_2 у справі № 203/3507/16-ц.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що дана цивільна справа № 203/4874/16-ц не пов'язанана із цівільною справою № 203/3507/16-ц і жодні обставини, які можуть бути встановлені судовим рішенням в цій справі, не матимуть преюдиційного значення під час вирішення даної цивільної справи, а тому у суду першої інтанції не було підстав для зупинення провадженя по справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 203/3507/16-ц, - необгрунтовані, виходячи з наступних пдстав.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Тобто, зупинення провадження у справі у зв'язку з неможливістю розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, викликається необхідністю встановлення в рішенні чи ухвалі у іншій справі обставин, що мають значення для справи, тобто преюдиціальних фактів.

У п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Закінчення провадження у справі з цих підстав без ухвалення рішення має бути належно вмотивовано в ухвалах, постановлених з цього приводу. Про наслідки вчинення зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК і правил, що їх регулюють. Суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках, передбачених статтею 201 ЦПК, а за наявності підстав, визначених статтею 202 ЦПК України, має право як на зупинення, так і на відмову в задоволенні такої заяви.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою пред'явленого ОСОБА_2 позову у справі № 203/3507/16-ц є, на її думку, порушення її прав, як співвласника суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1 при приватизації земельної ділянки по АДРЕСА_2, що на теперішній час належить ОСОБА_4, внаслідок підробки технічної документації, порушення існуючих меж земельних ділянок та складання акту встановлення існуючих меж без її участі.

Таким чином, суд обґрунтовано виходив з того, що розв'язання спору про право власності відповідача ОСОБА_4 на суміжну земельну ділянку з підстав невідповідності технічної документації, порушення меж суміжної земельної ділянки, належної позивачам, має значення для вирішення питання про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою позивачами, оскільки питання здійснення права власності (володіння, користування, розпорядження) є похідним від наявності самого права власності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська також перебуває цивільна справа № 203/4383/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, зобов'язання вчинити певні дії, провадження по якій ухвалою від 10 серпня 2016 року також було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 203/3507/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, Дніпропетровської міської ради про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору купівлі-продажу земельної ділянки. Дана ухвала суду набрала законної сили (а.с. 57).

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: