справа № 361/6781/16-ц
провадження № 2/361/630/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 селищної ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, який помер 21 березня 2016 року, право власності на земельну ділянку площею 0,063 га, що розташована за адресою: Київська область. Броварський район, село Заворичі, садове товариство Освітянин, вулиця 20 Лінія, діл. № 71, цільове призначення: для ведення садівництва, посилаючись на те, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина на належну йому згідно із договором дарування земельну ділянку приватним нотаріусом їй відмовлено, через відсутність оформленого на імя сина державного акта на дану земельну ділянку.

Позивач ОСОБА_3 у суді позов підтримала, надала аналогічні пояснення, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 селищна рада Броварського району Київської області до суду не зявилася, подала заяву, у якій зазначала, що заперечень проти позову вона не має, просить розглянути справу без участі їхнього представника.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

21 березня 2016 року у віці 32 років помер син позивача ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії 1-БК № 363629.

Із спадкової справи до майна померлого 21 березня 2016 року ОСОБА_5 вбачається, що 23 серпня 2016 року в установлений законом строк до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася мати померлого ОСОБА_3, позивач у справі.

Інший спадкоємець першої черги за законом батько померлого ОСОБА_7 від прийняття спадщини після смерті сина відмовився, подавши 20 вересня 2016 року у визначений законом строк приватному нотаріусу ОСОБА_6 відповідну заяву.

10 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_3 одержала свідоцтво про право на спадщину за законом на належний померлому синові ОСОБА_5 автомобіль марки ГАЗ 33021, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2002 року випуску.

Суд встановив, що на день смерті ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26 січня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 155, належала земельна ділянка площею 0,063 га, цільове призначення: для ведення садівництва, що розташована на території садового товариства Освітянин вулиця 20 Лінія, діл. № 71 Заворицької сільської ради Броварського району Київської області.

За життя спадкодавець ОСОБА_5 державний акт на право власності на земельну ділянку на своє імя не оформив.

У видачі позивачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну спадкову земельну ділянку площею 0,063 га, що належала померлому синові ОСОБА_5, постановою приватного нотаріуса ОСОБА_6 відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на земельну ділянку спадкоємцем нотаріусу не надано.

Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку зазначеній вище, спірній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:003:0140.

За змістом п. п. а, г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Факт належності на день смерті синові позивача ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 26 січня 2007 року спірної спадкової земельної ділянки площею 0,063 га, кадастровий номер :03:003:0140, наданої для ведення садівництва, знайшов своє підтвердження в суді.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав (п. а).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем до майна померлого сина ОСОБА_5, якому на день смерті на підставі договору дарування належала спірна спадкова земельна ділянка, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) у порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, який помер 21 березня 2016 року, право власності на земельну ділянку площею 0,063 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, садове товариство Освітянин, вулиця 20 Лінія, ділянка № 71, цільове призначення: для ведення садівництва, кадастровий номер :03:003:0140.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.