Справа № 301/515/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2017 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами не розірвано, проте понад один рік між ними припинені сімейні відносини. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється від виконання свого батьківського обовязку по утриманню та вихованню малолітньої дочки. Він є фінансово спроможним сплачувати аліменти на утримання дитини, оскільки постійно займається висаджуванням рослиних культур, проте добровільно жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд зобовязати ОСОБА_2 до сплати аліментів на її користь на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила його задовольнити, розглянути справу по суті без її участі, не заперечувала проти заочного рішення (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав заяву, в якій просив розглянути справу по суті за його відсутності (а.с. 16,17,20).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною.

З позовної заяви вбачається, що сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №373501 від 10.01.2017 року (а.с. 5).

Шлюб між сторонами не розірвано, проте вони проживають окремо.

Дитина проживає з позивачкою. Таке підтверджується і довідкою виконавчого комітету Вільхівської сільської ради №02-10/267 від 22.02.2017 року (а.с. 8).

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Він є працездатним, однак постійного місця роботи не має.

Згідно зі статтею 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що відповідач постійного місця роботи не має, його дохід є нерегулярним та мінливим, тому суд вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Заперечень на позов відповідач не подав.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що відповідач не має постійного місця роботи, однак, має задовільний стан здоровя, є працездатним, тому має можливість працювати і отримувати дохід, на його утриманні немає інших осіб. Суд також враховує, що розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який на день розгляду справи становить 1355 грн., положення ст.141 СК України про рівність обовязків матері і батька дитини, у тому числі, щодо її утримання, а також те, що позивачка не працює, оскільки доглядає за тримісячною дитиною.

Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача аліменти у сумі по 1200 грн. щомісяця на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачку звільнено від сплати судового збору, суд вважає, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути такий з відповідача в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 180-183, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11, 15, 31, 57-60, 88 ч.3, 158 ч.2, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 367 ч. 1 п.1 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, до сплати аліментів на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі по 1200 (одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з 28 лютого 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Головуюча : М. О. Пітерських