Справа № 357/1374/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі ,

ОСОБА_1,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 17 липня 2001 року померла її мати ОСОБА_4, а 18 грудня 2001 року помер її батько ОСОБА_5. Після смерті останнього відкрилась спадщина і вона отримала у спадок житловий будинок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Узинською міською Державною нотаріальною конторою від 21.06.2016 року зареєстрованого у реєстрі за № 1869 та майновий пай, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 1871, а також за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 19.09.2016 року право власності на земельну ділянку площею 3,213 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування за законом. Крім того, після смерті її матері, ОСОБА_4, залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, спадкоємцем якої був її померлий батько ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. 21.06.2016 року позивачка звернулась до Узинської міської Державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, але державний нотаріус ОСОБА_6 відмовила їй у видачі такого свідоцтва, оскільки державні акти на вищевказану земельну ділянку зареєстровані після смерті спадкодавця. А тому, позивачка просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

В судове засідання позивачка не зявилась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач до суду не зявився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву, в якій вказує, що проти задоволення позову не заперечує, просить слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків / спадщини/ від фізичної особи, яка померла / спадкодавця/, до інших осіб / спадкоємців/.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як встановлено в судовому засіданні, після смерті ОСОБА_5 залишилась спадщина, до якої входить спадкове майно: житловий будинок в Узин по вул. Московській 158, Білоцерківського району Київської області, майновий пай вартістю 11 370,00 грн., або 0,272 відсотків, в загальному пайовому фонді КСП «Прогрес», розташованого в м. Узин, Білоцерківського району Київської області, на які позивачці було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2016 року, що підтверджується копією спадкової справи № 158/2002. Також, до спадкового майна, входить земельна ділянка площею 3,213 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, та земельна ділянка площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.06.2016 року державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_7, копіями державних актів на право приватної власності на землю.

Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження, а також спадкоємцем першої черги являється син спадкодавця відповідач по справі, який звернувся до Узинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 23.02.2016 державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дана постанова обґрунтовується тим, що ОСОБА_2 вважається таким, що не прийняв спадщину, тобто не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у шість місяців з дня відкриття спадщини. Також, в матеріалах спадкової справи містяться дві копії заяв ОСОБА_2, про встановлення факту прийняття спадщини, які були подані до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, однак одна заява була повернута ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016 року, а друга заява 20.05.2016 року була залишена без розгляду за заявою заявника, що підтверджується матеріалами справи.

По справі було встановлено, що ОСОБА_5 за життя не встиг оформити своє право власності на земельну ділянку після смерті дружини ОСОБА_4. У звязку із чим, державний нотаріус ОСОБА_6 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки державні акти на земельну ділянку площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області зареєстровані після смерті спадкодавця, її батька ОСОБА_5

За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 набув право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4, але за життя не встиг оформити своїх прав на неї.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, спадкодавець набув права власності на вказану вище земельну ділянку, яка увійшла до складу його спадщини, а позивачка набула право на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_5

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району, Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки інший порядок для набуття позивачкою права власності на вказану земельну ділянку законодавством не визначений.

Керуючись ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.ст. 328, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1296 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 79, 88, 174, 209, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 3,082 га, що розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8