Справа № 147/1435/16-ц Провадження № 22-ц/772/898/2017Головуючий в суді першої інстанції Волошин І. А.
Категорія 43Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії та стягнення компенсаційних виплат

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги (а.с 30-31), просила: стягнути з ОСОБА_3 компенсацію за завалений будинок по АДРЕСА_1 та 700 кв.м. земельної ділянки в розмірі 100 000 грн.

В обґрунтування позову посилалася на те, що 25.05.1973 року вона придбала 41/100 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 по нотаріально посвідченому договору купівлі-продажу. Житлова площа складала 34,10 кв.м. на земельній ділянці 700 кв.м. З даного моменту вона стала проживати в цьому будинку. Друга частина будинку належала ОСОБА_5

В 1991 році будучи головою селищної ради ОСОБА_3 повідомила позивача, що її будинок по АДРЕСА_1 та сусідній будинок по АДРЕСА_2 ідуть під знос в зв'язку з будівництвом церкви. Жителі будинку АДРЕСА_2 отримали квартири. ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, її частина будинку (59/100) по АДРЕСА_1, завалилась. Свою 41/100 частину будинку позивачка підтримувала, проводила ремонти, однак через аварійний стан будинку, проживання у ньому стало неможливим. 20.11.1997 року ОСОБА_2 була змушена звернутись до голови Тростянецької селищної ради ОСОБА_3 з проханням виділити їй житло. Відповідач в усній формі сказала, що для даних дій потрібно принести відповідні документи на будинок, договір купівлі-продажу. Оскільки оригінали були втрачені, позивач звернулась до МБТІ, а лише 28.03.1999 року їй був виданий дублікат договору купівлі-продажу за № 614. Позивач повторно звернулась до селищної ради стосовно виділу житлової площі, однак ОСОБА_3 пішла у відставку, а діючий голова ОСОБА_6 в 1999 році поставив дітей позивачки на облік на житло, і по сьогоднішній день вони проживають у найманих квартирах. З 2004 року ОСОБА_2 неодноразово зверталася до селищної ради з проханням про виділення житлової площі, про надання дозволу на реконструкцію будинку, про приватизацію земельної ділянки, однак рішеннями селищної ради відмовлено в задоволенні її заяв.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії та стягнення компенсаційних виплат - відмовлено в зв'язку з тим, що позов пред'явлено до неналежного відповідача та зазначено про сплив строку позовної давності.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати прийняте рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Доводи апеляційної скарги аналогічні викладеним в позовній заяві. Вважає, що ОСОБА_3 є належним відповідачем, оскільки ОСОБА_6 вже також пішов у відставку. Просить визнати поважними причини пропуску строку позовної давності, оскільки порушене право підлягає захисту.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_3 не визнала апеляційну скаргу, подала письмові заперечення, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з'явились, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явлено до неналежного відповідача, клопотання про заміну відповідача від позивача не надходило. Крім того звернув увагу на те, що на день звернення до суду з позовною заявою сплив строк позовної давності, однак про застосування наслідків його спливу ніхто не заявляв.

Такий висновок суду є цілком вірним, ґрунтується на нормах закону та відповідає встановленим обставинам по справі.

Так, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_2 проживає та зареєстрована по АДРЕСА_3, що підтверджено відміткою в паспорті (а.с.5 на звороті) та довідкою виконкому Тростянецької селищної ради (а.с.18).

Дублікатом договору купівлі-продажу підтверджено, що 25.05.1973 року ОСОБА_2 придбала 41/100 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.6-7), що також підтверджується копією технічного паспорту інвентарний номер 1350 реєстровий номер 951, виданого 02.12.1997 року (а.с.8-11).

Згідно довідки про стан житлового будинку по АДРЕСА_1, смт. Тростянець станом на грудень 1997 року будинок старий, потребує ремонту (а.с.13).

Рішенням 13 сесії 4 скликання Тростянецької селищної ради від 09.12.2004 року вирішено відмовити ОСОБА_2 у виділення житлової площі (а.с.14).

Рішенням виконкому Тростянецької селищної ради від 29.03.2007 року вирішено відмовити ОСОБА_2 у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку по АДРЕСА_2 (а.с.15).

17.01.2017 року ОСОБА_3 подала до суду першої інстанції заперечення у яких обґрунтовує чому вона не є належним відповідачем по справі та ставить питання про застосування строків позовної давності щодо заявлених позивачем позовних вимог і просить відмовити ОСОБА_2 у позові (а.с.38).

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд роз'яснював позивачеві право заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним відповідачем(ст. 33 ЦПК України), однак позивач своїм правом не скористалась тому суд правомірно дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на нормах закону.

Неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Пред'явивши позов про відшкодування вартості належної їй на праві влансості 41/100 частини будинку по АДРЕСА_1, який, зі слів позивача, розвалився, вона визначила відповідачем ОСОБА_3, яка займала посаду голови виконкому Тростянецької селищної ради з 20.03.2990 року, з 01.02.1991 року голови селищної ради та звільнена з посади селищного голови 14.04.1998 року, що підтверджено копією трудової книжки на а.с.с44.

Позивачем не надано доказів того що ОСОБА_3 як фізична особа спричинила шкоду її майну, позивач ставила вимоги стягнути компенсацію за розвалений будинок з відповідача як з колишнього селищного голови, яка, як вірно зазначив суд першої інстанції, не може нести відповідальності за прийняті чи неприйняті рішення виконкому селищної ради чи сесії селищної ради.

Наслідки спливу позовної давності закріплені в ст. 267 ЦК України, частина четверта якої передбачає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено сторонами у спорі, є підставою для відмови у позові.

Така підстава для відмови у позові є самостійною підставою та застосовується в разі, коли позов є обґрунтованим, однак позивач звернувся до суду після спливу позовної давності.

Як роз'яснив в абз. 3 п. 11 Постанови від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення в у цивільній справі» Пленум Верховного Суду України, «Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього».

Розглядаючи справу та дійшовши висновку про відмову в задоволенні позову по суті, суд першої інстанції цих положень закону та роз'яснень Верховного Суду України не врахував та невірно послався ще й на таку підставу відмови в задоволенні позову як сплив позовної давності.

Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України. Разом з тим з його висновком про відмову в задоволенні позову через те, що такий позов пред'явлено до неналежного відповідача, - слід погодитися.

За таких обставин судове рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а подана апеляційна скарга - відхиленню.

Таким чином, розглядаючи справу за апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст. 212 ЦПК України, судове рішення мотивовано, наведене в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовує, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 07 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета