Номер справи 623/1058/17
Номер провадження 2/623/770/2017
РІШЕННЯ

іменем України

21 листопада 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді: Одарюка М.П.

при секретарі: Костенко В.В.

за участю судового розпорядника: Гребенюк О.В.

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, -

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_4, в інтересах якої діє її законний представник опікун ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 серпня 1986 року ОСОБА_4 уклала шлюб з відповідачем. В період шлюбу відповідач систематично знущався над позивачкою, що призвело до захворювання останньої на тяжке психічне захворювання. У 1995 році ОСОБА_4 визнана інвалідом ІІ групи. 17 жовтня 2001 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26.08.2016 року ОСОБА_4 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Позивачка не має самостійного заробітку та отримує пенсію, яка становить 1 347 грн на місяць.

Просить з урахуванням уточненої позовної заяви стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 700,00 грн. щомісячно, протягом строку інвалідності ОСОБА_4, починаючи стягнення аліментів з дня пред'явлення позову до суду.

Представники позивача, ОСОБА_2,опікун - ОСОБА_6, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити.

Представник відповідача, ОСОБА_3, проти позову заперечувала посилаючись на те, що захворювання позивачки є генетичним, відповідач ніде не працює перебивається випадковим заробітком, має мати похилого віку, яка потребує матеріального забезпечення та оскільки сторони розірвали шлюб у відповідача відсутній обов'язок утримувати колишню дружину.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши доводи сторін приходить до наступного висновку.

Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано 17 жовтня 2001 року ( а.с.8).

ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією довідки Чистоводівської сільської ради за № 02-30/159 від 10.04.2017 року ( а.с.6).

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 26 серпня 2016 ОСОБА_4 визнана недієздатною та над неї встановлено опіку. Опікуном призначено ОСОБА_6 ( а.с.11).

Із довідки до акту огляду МСЕК № 460247 серії 12ААА ОСОБА_4 встановлена ІІ група інвалідності з 01.10.2016 року строком до 01.10.2018 року ( а.с.12).

За положеннями частин другої-четвертої статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Відповідна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду України від 13.04.2016р. у справі №6-3066цс15.

Як видно з матеріалів справи розмір пенсії позивачки як інваліда ІІ групи становить 1347 грн 00 коп.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено на 2017 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні.

Отже, ОСОБА_4, отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує її прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому її не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Проаналізувавши надані позивачем копії квитанцій, рецептів на підтвердження придбання ліків, судом вбачається, що розмір таких витрат також не перевищують розміру прожиткового мінімуму.

Частиною 3 статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Ураховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення аліментів на її утримання як непрацездатної дружини.

Керуючись статтями 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк

Повний текст рішення виготовлено 22 листопада 2017 року.