Справа № 147/1571/16-ц
Провадження № 2/147/745/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

області в складі:

головуючого судді Волошина І.А.,

з участю секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_4С звернувся до суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи його тим, що 01.06.2015 року помер його батько ОСОБА_5 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться по вул. Спортивна, 27, с.Летківка, Тростянецького району Вінницької області.

Окрім позивача, спадкоємцями першої черги до майна покійного ОСОБА_5 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які відмовились від прийняття спадщини. За життя ОСОБА_5 не встиг оформити належним чином право власності на належний йому будинок.

Позивач вчасно прийняв спадщину, так як у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру. У листопаді 2016 року він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок. Тому ОСОБА_1 звернувся до суду та просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами після смерті ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та його, як представника, заявлені позовні вимоги підтримав, за обставин, викладених в позові, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, згідно якої позов визнав повністю та просив справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, згідно якої позов визнала та просила справу розглянути без її участі.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали спадкової справи №400/2015 р. до майна померлого ОСОБА_5, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія І-АМ №312195 від 04.06.2015 року, ОСОБА_5 помер 01.06.2015 року (а.с.4).

З дня смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок, що розташований в с. Летківка по вул.Спортивна, 27, Тростянецького району вінницької області.

За життя померлий заповіт на все своє належне майно не залишив.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та нородженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з матеріалів оглянутої спадкової справи №400/2015 р. до майна померлого 01.06.2015 року ОСОБА_5 спадкоємець за законом ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька, подавши у встановлений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини. Отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 1,7314 га в межах, згідно з планом, розташовану на території Летківської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0126, належної спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №688733, та свідоцтво про право на спадщину за законом на частку майна пайового фонду АКПП «Перемога» с. Летківка. Інші спадкоємці: ОСОБА_2, - син померлого, та ОСОБА_3 - дружина померлого, в межах шестимісячного терміну для прийняття спадщини відмовилися від належної їм за законом частки в спадщині на користь сина померлого, тобто позивача ОСОБА_1 про що подали до Державної нотаріальної контори посвідчені секретарем виконкому Летківської сільської ради заяви.

Факт перебування позивача ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_5 у родинних відносинах підтверджується свідоцтвом про народження серії I-АМ №368706 від 28.12.1973 року (а.с.8).

Таким чином, спадкоємець після смерті ОСОБА_5, який успадкував спірний житловий будинок є син померлого, однак свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що в с.Летківка, не отримав.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у Тростянецькій державній нотаріальній конторі відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний будинок (а.с.20).

Покійний батько позивача за життя не оформив своє право власності на житловий будинок.

Відповідно до довідки № 39 від 15.10.2015 року, виданої виконкомом Летківської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, згідно погосподарської книги №1, особовий рахунок №649, житловий будинок №27 по вул.Спортивна с. Летківка, відноситься до категорії службових дворів і належить на основі права приватної власності ОСОБА_5 (а.с.7).

Таким чином, даний житловий будинок 1990 року побудови, є об'єктом нерухомого майна, речове право на яке, підлягає державній реєстрації відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

За приписами ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Згідно зі ст.5 ЦК України, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс України PCP (в редакції 1963 року), Закон України PCP «Про власність» (в редакції 1991 року).

Право власності на житловий будинок презумпується в силу положень ч. 4 ст. 3, ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" відповідно до яких, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними.

Факт належності спадкодавцю ОСОБА_5 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою вул. Сортивна, 27, с.Летківка Тростянецького району Вінницької області, загальною площею 91,8 м.кв, житловою площею 77,1 м.кв., допоміжною площею 14,7 м.кв, та складається з: житлового будинку «А», веранди «а», ганку «а1», літньої кухні «Б», погребу «Бп», ганку «б», сараю «В», гаража «Г», гаража «Д», огорожі «1-3» колодязя «4», підтверджується технічним паспортом на дане будинковолодіння (а.с. 13-19).

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають спадкові правовідносини, що регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 року №5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працювали у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовці залежно від займаної посади.

Побудований у 1990 році житловий будинок відноситься до категорії службових дворів.

Згідно ст. 100 та ч.1 ст. 101 ЦК України УРСР (в ред. 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. В особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його).

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 має право на спадкування за законом, своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, інші спадкоємці відсутні, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті батька ОСОБА_5 підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 158 ч.2, 197, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Вінницька область, Тростянецький район, с.Летківка, вул. Спортивна, 27, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 01.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя