УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Євтушенко О.І.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював у відповідача з 12 березня 2008 року, а з 10 серпня 2009 року обіймав посаду заступника начальника відділу контролю за роботою регіональної мережі з проблемними активами управління організації роботи з проблемними активами департаменту проблемних активів публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України»).

Відповідно до постанови правління банку № 867 від 31 жовтня 2014 року було створено 03 листопада 2014 року департамент реструктуризації заборгованості та стягнення АТ «Ощадбанк», тобто новий департамент, який фактично дублює функції департаменту, в якому він працював.

Постановою правління банку № 880 від 07 листопада 2014 року департамент проблемних активів АТ «Ощадбанк» з 12 січня 2015 року було ліквідовано і відповідно до наказу від 02 лютого 2015 року № 56-к він був звільнений з займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників.

ОСОБА_6 вважає своє звільнення незаконним, оскільки під час звільнення не враховано його переважне право залишитися на роботі, не дотримано встановленої чинним законодавством процедури звільнення та не проведено належного розрахунку.

З урахуванням наведеного, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_6 просив суд визнати наказ ПАТ «Державний ощадний банк України»» № 56-к від 02 лютого 2015 року про його звільнення незаконним, поновити його на роботі на посаді заступника начальника відділу контролю за роботою регіональної мережі з проблемними активами управління організації роботи з проблемними активами департаменту проблемних активів публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» або на рівнозначній посаді, із збереженням посадового окладу, зі сплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 лютого 2015 року по 15 жовтня 2015 року в розмірі 140 155,68 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Допустити до негайного виконання вимогу щодо поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 17 024,56 грн, відшкодувати судові витрати пов'язані з розглядом справи та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_6 на посаді заступника начальника відділу контролю за роботою регіональної мережі з проблемними активами управління організації роботи з проблемними активами департаменту проблемних активів ПАТ «Державний ощадний банк України» з 02 лютого 2015 року.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_6 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 лютого 2015 року по 15 жовтня 2015 року включно у розмірі 112 898,39 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 3 000,00 грн Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 17 024 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено в частині стягнення заробітку за час вимушеного прогулу і визначивши його в розмірі 85 058,37 грн та в частині негайного виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за один місяць і визначивши його в розмірі 13 881, 69 грн. Відмовлено у стягнені витрат на правову допомогу. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Державний ощадний банк України» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 в задоволенні позову у повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволеннюз таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було дотримано вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України, а тому він підлягає поновленню на займаній ним посаді з дня звільнення.

Вирішуючи вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди, суд врахував те, що звільнення завдало йому душевних страждань, змусило його змінити свій звичний уклад життя, та докладати додаткових зусиль для його організації.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що висновок суду першої інстанції в частині поновлення позивача на роботі є законним та обґрунтованим і судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 40, 42, 49-2, 232, 233, 235, 237-1 КЗпП України.

Разом з тим, при вирішенні вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судом першої інстанції було визначено розмір середньої заробітної плати не у відповідності до постанови КМ України від 08 лютого 1995 року № 100.

Вирішуючи питання про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційний суд взяв до уваги довідку від 19 березня 2015 № 13/5-373 та розрахункові листки, з яких вбачається, що середньомісячний заробіток позивача становив 13 881,69 грн, а середньоденний - 645,66 грн.

Судами встановлено, що Наказом № 175-к від 12 березня 2008 року позивача ОСОБА_6 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу профілактики та організації роботи по поверненню проблемних активів регіональних установ управління проблемних активів регіональних установ департаменту проблемних активів АТ «Ощадбанк».

10 серпня 2009 року позивача ОСОБА_6 переведено на посаду заступника начальника відділу організації роботи з проблемними активами фізичних осіб, а з 19 березня 2012 року - на посаду заступника начальника відділу контролю за роботою регіональної мережі проблемними активами департаменту проблемних активів.

Постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 31 жовтня 2014 року № 867 були затверджені зміни в організації виробництва і праці АТ «Ощадбанк», зокрема було створено з 03 листопада 2014 року Департамент реструктуризації заборгованості та стягнення, до складу якого входять такі структурні підрозділи: управління по роботі з майном боржників, до складу якого входять: відділ реалізації майна та управління заставленим майном; відділ оцінки та моніторингу заставленого майна; аналітичний відділ; управління реструктуризації заборгованості, до складу якого входять: відділ реструктуризації заборгованості; відділ спеціальних завдань; управління стягнення заборгованості; управління адміністрування, методології та контролю, до складу якого входять:відділ методології та інформаційного забезпечення; відділ контролю філій з питань стягнення заборгованості; відділ адміністрування безнадійних активів.

Постановою Правління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 07 листопада 2014 року № 880 було затверджено зміни в організації виробництва і праці АТ «Ощадбанк.

Із наданої відповідачем інформації встановлено, що за період з 03 листопада 2014 року по 12 січня 2015 року у Центральному апараті ПАТ «Державний ощадний банк України» було виведено із штатного розпису 158 штатних одиниць та введено 141 штатну одиницю.

Із Положення про департамент проблемних активів АТ «Ощадбанк» вбачається, що останній був створений з метою участі в кредитному процесі щодо аналізу і моніторингу забезпечення кредитних операцій і організацій роботи по поверненню проблемних активів банку. До складу департаменту входили: управління аналізу та моніторингу заставленого майна; управління організації роботи з проблемними активами; управління супроводження банкрутства і виконавчого провадження;

Із Положення про Департамент реструктуризації заборгованості та стягнення вбачається, що останній був створений відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» від 31 жовтня 2014 № 867 «Про зміни в організації виробництва і праці в центральному апараті АТ «Ощадбанк»» з метою забезпечення роботи із заставленим майном боржників, проведення реструктуризації та стягнення заборгованості, методичного забезпечення та координації, роботи по стягненню заборгованості філій Банку та відшкодування (списання) безнадійної заборгованості. Відповідно до організаційної структури Департаменту до його складу входять: управління по роботі з майном боржників; управління стягнення заборгованості; управління адміністрування, методології та контролю. Основними завданнями Департаменту є, зокрема, методологічне забезпечення роботи із заставленим майном та/або майновими правами, щодо стягнення заборгованості, відшкодування (списання) безнадійної заборгованості за рахунок резерву, а також забезпечення правильного застосування чинного законодавства стягнення заборгованості, що обліковується на балансі центрального апарату, супроводженні позасудових процедур, судового процесу (в тому числі банкрутство) та виконавчого провадження.

Із повідомлення про заплановане вивільнення позивачу ОСОБА_6 було запропоновано 26 посад.

06 січня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено заяву щодо переведення на одну із запропонованих посад.

Дана заява відповідачем не розглядалась, що свідчить про порушення положень ч. 2 ст. 40 КЗпП України.

Наказом від 02 лютого 2015 року № 56-к позивача ОСОБА_6 було звільнено з займаної ним посади 02 лютого 2015 року у зв'язку зі скороченням штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України).

Згідно ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Ухвалюючи зазначені рішення суди попередніх інстанцій враховували правову позицію висловлену у постанові Верховного Суду України у справі за № 6-40цс15.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що відповідач використовуючи своє право щодо самостійного визначення організаційної структури, встановлення чисельності працівників та штатного розпису, порушив права позивача, визначені ч. 2 ст. 40, ст. 42 КЗпП України під час його звільнення, оскільки ОСОБА_6 надав свою згоду на переведення на запропоновану відповідачем вакантну посаду, з 2008 року працює в АТ «Ощадбанк» та має переваги в залишенні на роботі.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 28 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова