Ухвала

Іменем України

13 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, обґрунтовуючи його тим, що 20 липня 2014 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи автомобілем «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1 по бул. Кольцова, 1/1 в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, що належить позивачу, та поїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, але був затриманий на бул. Кольцова, 3. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до акта виконаних робіт від 30 жовтня 2014 року № ВДИСА-052128 вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля становить 54 968 грн 34 коп.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія»), у зв'язку з чим він 08 грудня 2014 року звернувся із заявою про страхове відшкодування та надав всі необхідні документи.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд задовольнити позов та стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_5, про стягнення коштів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення та задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано доказів у підтвердження розміру шкоди, завданої його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яку повинен відшкодувати відповідач, як це передбачено ст. ст. 22 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Доводи ОСОБА_4 у касаційній скарзі стосовно того, що відповідач має відшкодувати різницю між вартістю відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування є необґрунтованими, оскільки позивачем не було надано страховику автомобіль для огляду на виконання вимог передбачених ч. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Також позивачем не виконано вимог клопотання експерта за призначеною судом експертизою щодо визначення розміру шкоди із врахуванням фізичного зносу автомобіля позивача.

Крім того, доводи касаційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що 20 липня 2014 року о 12 год. 30 хв. на бул. Кольцова в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Шкода» державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_5 порушено Правила дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу на праві власності.

13 серпня 2014 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» складено страховий акт № ДККА-38540, відповідно до якого розмір страхового відшкодування становить 29 488 грн 22 коп.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2014 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за вказаних обставин визнано ОСОБА_5

Внаслідок зіткнення автомобілів транспортний засіб позивача зазнав пошкодження і згідно з актом виконаних робіт ТОВ «ВіДіАвтострада» від 30 жовтня 2014 року № ВДИСА-052128 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 54 968 грн 34 коп., в тому числі з них ПДВ 9 161 грн 39 коп., у зв'язку з чим вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 54 968 грн 34 коп.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність доказів про розмір шкоди, яку необхідно відшкодувати, як це передбачено ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко Т.О. Писана