Справа № 546/1177/16-ц
Провадження № 2-др/546/2/17
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2017 року м. Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді - Горулька О.М.
при секретарі - Гудзенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4, про визнання недійсним договору дарування, -
позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 52 з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Шевченка в с. Литвинівка Решетилівського району Полтавської області, укладений 30 квітня 2015 року між ним та ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4
Рішенням Решетилівського районного суду від 29 серпня 2017 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням, позивач ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В ході апеляційного провадження представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_5 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись при цьому на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області від 19 жовтня 2017 року справу було направлено до Решетилівського районного суду Полтавської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

В судове засідання позивач і відповідачка та їхні представники не зявилися, хоча належним чином у встановленому законом порядку були повідомленими про дату, час та місце судового засідання, представник позивача ОСОБА_6 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення за її відсутності, відповідачка про причину своєї неявки суд не повідомила.

За таких обставин суд відповідно до положень ч. 3 ст. 220 ЦПК України визнав за можливе ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що на стадії судового провадження в суді першої інстанції представником відповідачки ОСОБА_5 було заявлене клопотання про відшкодування понесених відповідачкою судових витрат та надано суду договір про надання правової допомоги від 16.12.2016 року, укладений між адвокатським бюро «Руслана Павелко» та відповідачкою, меморіальний ордер № @2PL906074 від 16.12.2016 року про оплату відповідачкою ОСОБА_2 вартості наданих її представником ОСОБА_5 юридичних послуг в сумі 3500 грн. та розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, здійснений відповідно до вимог ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Із доданої до позовної заяви копії пенсійного посвідчення позивача (а.с. 12) вбачається, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справ в усіх судових інстанціях звільняються інваліди І та ІІ груп.

Таким чином, позивач звільнений лише від сплати судового збору, від інших судових витрат він законом не звільнений.

Згідно ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.

Згідно ст. 88 ЦПК України:

1. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

2. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 7 п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду заяви позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Суд находить, що відповідачкою документально підтверджені понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 3500 грн., позивач ОСОБА_1 від цих судових витрат не звільнений, а тому вони підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

стягти з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, понесені нею судові витрати на правову допомогу у розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд.

Головуючий :