Справа № 750/9883/16-ц Провадження № 22-ц/795/472/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жук М. І. Доповідач - Бечко Є. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 та, в подальшому уточнивши свої вимоги, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину в сумі 14283 грн. 35 коп.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що розмір аліментів, які сплачує відповідач є занадто низьким та недостатньо для належного, необхідного забезпечення і утримання неповнолітньої дитини. Зазначила, що донька ходить до репетиторів з польської та англійської мови, на додаткові заняття з української мови та хімії. Також у доньки вроджена деформація грудної клітки і плоскостопість, за рекомендацією лікаря донька відвідує басейн, проходить курси масажів двічі на рік, є необхідність придбання спеціального взуття, форми, канцтоварів, кожен місяць сплачуються кошти на харчування до школи, на фонд класу. Крім того, дитина проходить повторне лікування з стафілококу, відвідала Інститут псоріазу та хронічних дерматозів, призначено лікування. Всі ці витрати лягли на плечі матері, батько допомоги не надавав, тому просила стягнути половину додаткових витрат з ОСОБА_7

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_7 14283 грн. 35 коп. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_7 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_5 в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції без правових підстав, тобто під час розгляду справи по суті, було прийнято уточнені позовні вимоги, які загалом є зміною позовних вимог. Таким чином судом порушено п.1 ч.6 ст.130 ЦПК України.

ОСОБА_7 вважає, що позивачем не було надано, а судом не було зазначено розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Апелянт зазначає, що чеки щодо оплати нібито відвідуваних «курсів іноземних мов» у якості додатків до уточненої позовної заяви надано на загальну суму 2595 грн., уточнені вимоги в цій частині склали 3400 грн.

Загалом, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не підтверджені належними та допустимими доказами додаткові витрати на дитину: витрати на харчування та на фонд класу, витрати на репетитора з української мови та хімії, витрати на проходження оглядів у лікаря ТОВ «Інститут псоріазу та дерматозів» не підтверджено жодним доказом; витрати на курси масажу також не підтверджено та крім того незрозуміло скільки курсів масажу пройшла дитина; витрати на оплату басейну підтверджуються чеком від 15 жовтня 2016 року проте зазначено, що платіж здійснено за оплату товару та не містить жодної вказівки на те, що це кошти сплачені за відвідування басейну ОСОБА_8; витрати позивачки на відпочинок за договором від 08 червня 2016 року підтверджують відпочинок саме позивачки, а не дитини, відповідач не має жодного відношення до даних витрат, в той час як відповідач підтвердив платіжним дорученням та квитанцією від 05 липня 2016 року купівлю санаторно-курортної путівки до пансіонату Нептун-1 в с. Коблево для ОСОБА_8 Також, як зазначив апелянт, в матеріалах справи містяться чеки на загальну суму 18054 грн. 21 коп., яка є значно меншою, ніж сума у розмірі 28566 грн. 70 коп. з якої виходив суд першої інстанції в ході її поділу навпіл між сторонами спору при вирішенні справи.

Апелянт вважає, що при винесенні рішення, судом не враховано фінансового становища кожного з батьків, не враховано їх фінансове становище, місце роботи, заробітна плата, не враховано наявність у відповідача хронічного захворювання, яке потребує постійного лікування, не врахована необхідність утримувати непрацездатних батьків.

Також апелянт не погоджується з витратами на позашкільні заняття дитини з педагогами, адже вважає, що позивачем не надано доказів акредитації та ліцензування у якості навчального закладу позашкільної освіти саме ФОП ОСОБА_9 Центр «Успіх».

Крім того, що позивачем документально не доведено оплату відвідувань басейну, на думку апелянта, особливості стану здоровя ОСОБА_8, і обумовлюють необхідність відвідувань басейну, регулярного проходження курсу масажу та придбання спеціального взуття, вже існувала та були оцінені судом на час прийняття рішення про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобовязаний компенсувати позивачу 1/2 частину понесених додаткових нею витрат, повязаних з оплатою освітніх послуги їх дитині (вивчення іноземних мов, придбання мобільного телефону, який з відповідним додатком використовується дитиною в освітніх цілях), хворобою дитини, всього у розмірі 14283 грн. 35 коп. за період з 06 червня 2016 року по 05 грудня 2016 року, так як він за своїм матеріальним становищем може нести такі додаткові витрати (є працевлаштованим, щомісячно отримує доходи, є власником іноземного автомобіля).

Однак, з таким висновком не може повністю погодитись колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з вимогами статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 09 лютого 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 19 грудня 2013 року з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_8 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця починаючи з 23 жовтня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

На підтвердження додаткових витрат ОСОБА_5 надала квитанції, чеки, платіжні доручення.

Так, згідно квитанцій від 12 вересня 2016 року, від 12 жовтня 2016 року здійснено платежі в сумі 400 грн. та 420 грн. відповідно за послуги з англійської за жовтень ОСОБА_8 та від 06 вересня 2016 року та 13 жовтня 2016 року за послуги польської мови за вересень та жовтень ОСОБА_10 в сумі по 450 грн. Отримувач ОСОБА_9 ФОП (а.с.9, 72). В листопаді 2016 року за послуги з англійської та польської для ОСОБА_8 сплачено 875 грн. (а.с.73). в грудні сплачено 900 грн. (а.с.88).

Згідно квитанції ТОВ «ОСОБА_11 Спорт» сплачено 670 грн. без призначення платежу та від кого (а.с.9, 74).

Згідно квитанцій №002100 від 20 серпня 2016 року придбано жакет за 480 грн.; від 25 серпня 2016 року туфлі жіночі 1150 грн., від 10 вересня 2016 року проведено повторну діагностику 100 грн., ортопедичні стельки 400 грн., сипони 1060 грн., всього на 1560 грн. (а.с.10); з видаткової накладної від 06 вересня 2016 року вбачається, що придбана рубака у кількості 2 шт. на 590 грн.; від 08 жовтня 2016 року придбані ботинки за 2500 грн.; згідно товарного чеку від 30 серпня 2016 року придбано канцелярського приладдя на 1108 грн. 20 коп. (а.с.11 та зворот).

Довідками дитячої поліклініки №2 підтверджується, що дитина хворіє та потребує спеціального взуття (а.с.12, 13, 14).

Вбачається також, що ОСОБА_8 була про консультована лікарями ТОВ «Інститут псоріазу та хронічних дерматозів» (а.с.15).

З довідки КП «Новозаводське» від 14 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_7 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьками пенсійного віку (а.с.33, 35)

З копії Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.39), за період з 01 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року згідно податкової декларації отримав 12000 грн. доходу (а.с.40), кожного місяця сплачу єдиний соціальний внесок (а.с.41), щоквартально - єдиний податок (а.с42, 43).

Вбачається, що ОСОБА_7 придбав путівку за 4080 грн. (а.с.44, 45), згідно талону до путівки ОСОБА_8 відпочивала в пансіонаті «Нептун» з 15 липня 2016 року по 02 серпня 2016 року, вартість путівки 3600 грн. (а.с.46)

Також ОСОБА_7 надав підтвердження, що він та його батьки хворіють (а.с.52-53, 54, 55, 56, 57, 58, 59)

ОСОБА_5 надані підтвердження, що дитина хворіє та потребує витрат на лікування (а.с.75, 76, 77, 78, 79, 82-84).

Згідно договору про надання послуг по відпочинку від 08 червня 2016 року ОСОБА_5 придбала путівку з 24 по 28 червня 2016 року. В договорі зазначено, що вартість відпочинку становить 1500 грн. на одну особу. Оплата здійснюється готівковим розрахунком, до вартості послуг входить проїзд на двох осіб та проживання на 2 осіб (а.с.81, 80).

Крім іншого, ОСОБА_5 надала підтвердження, що вона також хворіє та потребує додаткових витрат у звязку з цим (а.с.89-95), проживає з матірю, яка є пенсіонеркою (96, 97).

Стягуючи з відповідача додаткові витрати у розмірі 14283 грн. 35 коп., суд виходив зі складеного позивачкою розрахунку витрат на утримання дитини, та вважав можливим розмір участі відповідача у додаткових витратах на дитину саме у такому розмірі.

Але повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Положеннями ст.ст.10, 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування чеками, квитанціями про придбання ліків, про призначення яких зазначено у медичних документах дитини тощо).

На підтвердження розміру фактично понесених позивачкою додаткових витрат, повязаних з розвитком здібностей дитини, ОСОБА_8 було надано квитанції про оплату додаткових занять з англійської мови в жовтні на 420 грн. (а.с.9), вересні 400 грн. (а.с.72), з польської в жовтні 450 грн. (а.с.9), англійської та польської в листопаді 875 грн. (а.с.73), англійської та польської в грудні 900 грн. (а.с.88). За заняття в басейні (а.с.185) надано квитанцію на 670 грн. за жовтень (а.с.9).

Також ОСОБА_5 надано підтвердження придбання спеціального взуття дитині на 1560 грн. (а.с.10), витрати на лабораторні дослідження в лабораторії «ІНВІТРО» на 212 грн. та 335 грн. (а.с.78, 79). Тобто, позивачкою підтверджено понесені додаткові витрати на суму 5822 грн.

Ніяких інших належних та допустимих доказів щодо розміру фактично понесених ОСОБА_5 додаткових витрат на дитину матеріали справи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, стягуючи з відповідача додаткові витрати, суд першої інстанції фактично не дослідив наявність та належність підтвердження таких витрат ОСОБА_5

За таких обставин, виходячи з рівності як прав, так і обовязків батьків щодо дитини, передбаченої ст.141 СК України, та положень ст.185 СК України, приймаючи до уваги доведеність позивачкою понесених нею додаткових витрат, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки в рахунок відшкодування здійснених останньою додаткових витрат на дитину 2911 грн. 00 коп.

В звязку з наведеним, згідно вимог ч1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину підлягає зміні.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а позивач не звільняється від сплати судового збору з вимог про додаткові витрати, на підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 485 грн. 32 коп. у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ч.1 п.4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 січня 2017 року змінити в частині розміру стягнутих додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 2911 (дві тисячі девятсот одинадцять) грн. 00 коп. додаткових витрат на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 485 (чотириста вісімдесят пять) грн. 32 коп. у відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:Судді: