АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 657/526/16-ц Головуючий в І інстанції: Ковальчук О.В. Номер провадження 22ц - 791/536/2017 Доповідач: Бугрик В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бугрика В.В.

Суддів: Пузанової Л.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Рябченко А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Каланчацького районного суду Херсонської області від 17 січня 2017 року за позовом керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах Каланчацької селищної ради до ОСОБА_3 про визнання договору використання території селища недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області звернувся з позовом в інтересах Каланчацької селищної ради, в якому просив визнати недійсним договір про використання території селища від 12 травня 2015 року, укладений між Каланчацькою селищною радою та відповідачем ОСОБА_3 та зобов'язати відповідача повернути територіальній громаді смт. Каланчак земельну ділянку несільськогосподарського призначення, нормативна грошова оцінка якої становить 11 438, 94 грн., що розташована в АДРЕСА_1 між магазинами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 29,9 кв.м. землі загального користування, надану для розміщення тимчасової споруди торгівельного павільйону для продажу квітів, у стані, що існував до надання її у користування.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що 12 травня 2015 року між Каланчацькою селищною радою та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про використання території селища. Відповідно до п. 1, 2 зазначеного Договору Каланчацька селищна рада передала відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в АДРЕСА_1 між магазинами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 29,9 кв. м. із земель загального користування для розміщення тимчасової споруди, торгівельного павільйону для продажу квітів. Пунктами 3, 5 зазначеного договору передбачено, що фактична сплата за користування земельної ділянки визначається відповідно до нормативно-грошової оцінки земельної ділянки та вноситься землекористувачем в грошовій формі в розмірі 1260 грн. на рік, або 105 грн. на місяць. Прокурор вважає вказаний договір удаваним і вчиненим для приховання іншого правочину, а саме: договору оренди землі, оскільки предметом оспорюваного договору є земельна ділянка комунальної власності, тому на зазначені правовідносини повинні поширюватися норми про оренду землі. Щодо оспорюваного договору, як договору оренди землі, прокурор вважає даний договір недійсним, в зв'язку з недодержанням при його укладенні норм чинного законодавства про оренду землі, зокрема, відсутність проекту відведення земельної ділянки, рішення селищної ради про відведення земельної ділянки, державної реєстрація договору.

Рішенням суду позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір про використання території селища від 12 травня 2015 року, укладений між Каланчацькою селищною радою та ОСОБА_3. Зобовязано ОСОБА_3 повернути територіальній громаді смт. Каланчак земельну ділянку несільськогосподарського призначення, нормативна грошова оцінка якої становить 11 438, 94 грн., що розташована в АДРЕСА_1 між магазинами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 29,9 кв.м. землі загального користування, надану для розміщення тимчасової споруди торгівельного павільйону для продажу квітів, у стані, що існував до надання її у користування.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Прокуратури Херсонської області судовий збір в сумі 2 756 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове яким в позовних вимогах відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що тимчасова споруда павільйон з продажу квітів було розташовано в законному порядку, а використання зазначеної земельної ділянки було врегульовано відповідно до рішення чотирнадцятої сесії шостого скликання від 22 серпня 2016 р. №144 Каланчацькою селищною радою.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12 травня 2015 року між Каланчацькою селищною радою та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір про використання території селища. Відповідно до умов якого Каланчацька селищна рада передала у строкове оплатне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться в АДРЕСА_1 між магазинами «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2», загальною площею 29,9 кв. м. із земель загального користування для розміщення тимчасової споруди, торгівельного павільйону для продажу квітів.

Встановлено, що оспорюваний договір було укладено в порушення вимог ст. 116, 123, 124 ЗК України, а саме: договір не містить істотних умов, відсутній кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки в натурі. Каланчацькою селищною радою не приймалося рішення про надання у користування відповідачу земельної ділянки, а тому відповідач не набув права користування земельною ділянкою і не мав права її використовувати.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначено, що при розгляді справ про визнання правочинів недійсними суди залежно від предмета і підстав позову повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Колегія суддів зазначає, що предметом оспорюваного договору, є земельна ділянка комунальної власності, а тому при наданні її у власність та користування сторони мають керуватися чинним земельним законодавством, що регулює правила оренди землі. Факт неправомірного надання та використання земельної ділянки комунальної власності перевірено судом першої інстанції, підтверджено та визнано протиправними дії Каланчацької селищної ради та ОСОБА_3, щодо використання території селища, а сам договір визнано недійсним.

За даних обставин колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значимі і апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Каланчацького районного суду Херсонській області від 17 січня 2017 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий В.В. Бугрик

Судді: Л.В. Базіль

Г.В. Семиженко