РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/412/17

Провадження № 2/700/245/17

16 листопада 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення позики.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 18 травня 2016 року він надав позику ОСОБА_2 в розмірі 4000 доларів США до 18 листопада 2016 року, а в разі не повернення суми позики відповідач повинен сплатити суму боргу з урахуванням 1% на день з суми позики. Договір був оформлений в простій письмовій формі шляхом укладання розписки.

Позивач неодноразово нагадував відповідачу про повернення боргу, але станом на 18 травня 2017 року борг не повернутий.

Станом на 18 травня 2017 року, сума штрафних санкцій, які були передбачені в договорі позики, складає 7280 доларі США з урахуванням, що повернення позики було відстрочено на 183 дні.

З урахуванням курсу НБУ на 18.05.2017 року, який складає 2641,74 гривень за 100 доларів США, сума основного боргу складає 105669,60 /26,4174*4000/, штрафні санкції дорівнюють 192318,67 гривень /26,4174*7280/.

Загальна суму боргу станом на 18 травня 2017 року складає 11280 доларів США, що відповідно до курсу валюти станом на 18.05.2017 року дорівнює 297 988,27 гривен.

Крім того позивач просить стягнути із відповідача 100000 гривень моральної шкоди та 800 гривень за надання правової допомоги.

В судове засідання позивач не зявився, просили суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судового відправлення. Заперечення проти позову до суду не надходили.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Розглянувши докази у справі, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне

Згідно письмової розписки, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 18 травня 2016 року 4000 доларів США. до 18 листопада 2016 року.

Згідно розписки відповідач зобовязався повернути кошти до 18 листопада 2016 року, у разі своєчасного неповернення суми позики ОСОБА_3 зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням 1% на день з суми позики.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, то згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин), а не таким, що є неукладеним.

Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК України).

При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК України при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК України).

У правовому висновку про застосування ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, який міститься в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, вказано, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Отже, власноручно написана відповідачем розписка, оригінал якої знаходиться у позивачки, є правочином, укладеним в письмовій формі, який має ознаки договору позики, так як відображає вже вчинену дію щодо отримання грошових коштів.

Згідно наданого позивачем у позовній заяві розрахунку боргу, заборгованість за договором позики від 18 травня 2016 року становить 4000 доларів США, що по курсу НБУ на час подання позову складає 105669,60 грн., розмір штрафної санкції складає за 183 дні прострочки складає 7280 доларів США, або за курсом НБУ 192318 грн. 67 коп.

Розрахунок суми позову відповідає умовам укладеного договору позики, не спростований відповідачем та відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема щодо застосування ст. 625 ЦК України. Сумарний розмір заборгованості становить 297988 грн. 27 коп. (105669,60+192318,67).

Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання, незалежно від стягнення процентів за користування коштами передбаченими умовами договору. Така правова позиція відповідає і вимогам Постанови ВСУ від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди у сумі 100000грн., слід задовольнити частково у розмірі 5000,00грн., виходячи з принципів розумності та справедливості, оскільки діями відповідача були спричинені моральні переживання, страждання позивачу, він був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Щодо стягнення витрат у сумі 800 гривень на правову допомогу слід відмовити, оскільки позивачем не надано оргигінал квитанції, що підтверджує оплату юридичних послуг будучи інвалідом II групи.

З огляду на викладені обставини, у суду немає законних підстав для відмови в задоволені позовних вимог, відтак позов є обґрунтований і підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 204, 215, 525, 526, 545, 625, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 88, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 207, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 292988 грн. 27 коп. (двісті девяносто дві тисячі девятсот вісімдесят вісім гривень ) 37 коп. заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5000 грн. (пять тисяч гривень ) 37 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2980(дві тисячі девятсот вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив протягом десяти днів з дня його отримання за заявою відповідача

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя Г.М. Яценко