Справа № 350/366/17
Провадження № 22-ц/779/1688/2017
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Горейко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ясенської сільської ради на ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ясенської сільської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 09 жовтня 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ясенської сільської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобовязання вчинити дії закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На вказану ухвалу Ясенська сільська рада подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, зазначає, що суд в ухвалі вказав, що оскільки сільський голова є посадовою особою органу місцевого самоврядування і згідно позовних вимог ставиться питання щодо його бездіяльності, яка виявляється у непогодженні сільським головою збірно-кадастрового плану земельної ділянки, що перешкоджає подальшому оформленню документів на земельну ділянку позивачам, а тому даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. З таким висновком суду апелянт не погоджується, оскільки вважає, що вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, посилаючись на розяснення п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ». Також апелянт стверджує, що з таким самим позовом позивачі вже зверталися в порядку адміністративного судочинства і ухвалою суду провадження у справі було закрито з тих підстав, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, вказана ухвала набрала законної сили, сторонам розяснено, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

З наведених підстав апелянт просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник апелянта надіслав суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання.

Позивач не повідомила суду причину неявки.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд виходив з того, що сільський голова є посадовою особою органу місцевого самоврядування і згідно позовних вимог ставиться питання щодо його бездіяльності, яка виявляється у непогодженні сільським головою збірно-кадастрового плану земельної ділянки, що перешкоджає подальшому оформленню документів на земельну ділянку позивачам, а тому даний спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Однак такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Водночас, спір у справі, що розглядається, стосується права власності та користування позивачів земельною ділянкою, тобто цивільного права, а отже, суд дійшов помилкового висновку щодо вирішення цього спору в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (справа №21-3296а15).

Також Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01.03.2013 року №3 розяснив, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року №1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що позивачі раніше зверталися до суду із цим самим позовом в порядку адміністративного судочинства, і 15 березня 2017 року провадження у справі було закрито у звязку з тим, що спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства (а. с. 6). Після цього позивачі звернулися до суду із вказаним позовом в порядку цивільного судочинства і суд постановив оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, оскільки спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Із змісту ст. 157 КАС України вбачається, що після закриття провадження у справі, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Зважаючи на порушення судом норм процесуального права, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Ясенської сільської ради задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 жовтня 2017 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_3