Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 311/654/17 Головуючий у 1-й інстанції: Носик М.А.
Провадження № 22-ц/778/3330/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2

секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Запорізька обласна державна адміністрація в особі Департаменту освіти і науки, про скасування наказів про переведення та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою до Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Запорізька обласна державна адміністрація в особі Департаменту освіти і науки, про скасування наказів про переведення та зобовязання вчинити певні дії

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 10 січня 1996 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу до відповідача на посаду кухаря. 16 серпня 2011 року вона була переведена на посаду шеф-кухаря. В 2016 року позивач перенесла операцію з приводу онкологічного захворювання, влітку та восени 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Комунальній установі «Запорізький обласний клінічний онкологічний диспансер» Запорізької обласної ради. 11 жовтня 2016 року за висновком МСЕК їй було присвоєно 3 групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. У висновку МСЕК про умови та характер праці зазначено: «Будь-яка легка праця, адміністративно-господарська робота, без шкідливих умов та факторів праці». 09 листопада 2016 року після перебування на лікуванні та тарифної відпустки ОСОБА_4, яка на той час тимчасово виконувала обов'язки директора школи-інтернату, до роботи її не допустила, посилаючись на те, що за станом здоров'я вона не може виконувати обов'язки шеф-кухаря. В той же день ОСОБА_4 було видано наказ № 103-к про переведення позивача на посаду помічника вихователя. Копію наказу остання не отримала, про його наявність вона дізналася, отримавши копію трудової книжки з відповідним записом, в лютому 2017 року.

14 грудня 2016 року директором школи-інтернату ОСОБА_5 було видано наказ за №116-к знову-таки про переведення її на посаду помічника вихователя дошкільної групи на період вирішення конфліктної ситуації. До роботи шеф-кухаря адміністрація відповідача, зокрема директор школи-інтернату ОСОБА_5, її не допускає.

Узв'язку з чим вона просить скасувати обидва накази про її переведення на іншу роботу як незаконні. Своєї згоди на переведення її на посаду помічника вихователя ОСОБА_3 не надавала.

31 жовтня 2016 року адміністрація відповідача направила ОСОБА_3 до ЛКК при Василівській центральній лікарні з метою проходження профогляду для допущення її до роботи шеф-кухаря. 04 листопада 2016 року вона пройшла профогляд, за результатами якого допущена до роботи. 18 жовтня 2016 року директор відповідача ОСОБА_5 звернулася до голови онкологічної МСЕК з метою надання висновку, чи можу вона працювати на посаді шеф-кухаря без шкоди здоровю останньої. 23 грудня 2016 року онкологічною МСЕК Управління охорони здоров'я ЗОДА було надано відповідь, згідно з якою ОСОБА_3 рекомендована будь-яка легка праця, адміністративно-господарська робота, без шкідливих умов та факторів праці. Згідно цього повинні бути виключені на робочому місці: важка фізична праця, несприятливі метеоумови, вплив іонізуючого випромінювання, порушення особистої гігієни.

Робота шеф-кухаря є адміністративно-господарською без шкідливих умов та факторів.

Посилаючись на викладені обставини, просила суд скасувати наказ директора Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради № 116-к від 14 грудня 2016 року про переведення ОСОБА_3 з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя та наказ в.о. директора Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради № 103-к від 09 листопада 2016 року про переведення ОСОБА_3 на посаду помічника вихователя; зобовязати відповідача допустити ОСОБА_3 до виконання обовязків шеф-кухаря Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.

Скасовано наказ Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради № 116-к від 14 грудня 2016 року про переведення ОСОБА_3 з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя.

Стягнуто із Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про законність наказу від 09 листопада 2016 року № 103-к про переведення ОСОБА_6В.з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя з 09.11.2016 року по 21.11.2016 року, оскільки позивач надала згоду на таке переведення. Скаксовуючи наказ директора Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради № 116-к від 14 грудня 2016 року про переведення ОСОБА_3 з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя, суд першої інстанції прийшов до висновку, що він є незаконним, оскільки ОСОБА_3 не надавала згоду на її переведення на іншу роботу. Відмовляючи в задоволенні позову про зобовязання відповідача допустити ОСОБА_3 до виконання обовязків шеф-кухаря, суд першої інстанції прийшов до висновку, що робота шеф-кухаря відноситься до роботи з шкідливими та важкими умовами праці, про що свідчить відповідь онкологічного МСЕК Управління охорони здоровя Запорізької обласновъ державної адміністрації від 23.12.2016 року, а питання щодо допуску осіб до виконання тієї чи іншої роботи вирішується безпосередньо керівником підприємства.

Повністю з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитсь.

Судом встановлено, що 10 січня 1996 року ОСОБА_3 було прийнято на роботу до Комунального закладу «Кам`янська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради на посаду кухаря.

16 серпня 2011 року вона була переведена на посаду шеф-кухаря .

Відповідно до висновку МСЕК від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було присвоєно 3 групу інвалідності за загальним захворюванням безстроково. У висновку МСЕК про умови та характер праці зазначено: «Будь-яка легка праця, адміністративно-господарська робота, без шкідливих умов та факторів праці».

09 листопада 2016 року було видано наказ №103-к про переведення позивача з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя з 09.11.2016 року по 21.11.2016 рік з оплатою праці згідно зі штатним розписом ( а.с. 52).

З цим наказом ОСОБА_3 ознайомлена під підпис.

Зазначений наказ видано на підставі заяви ОСОБА_3 від 09 листопада 2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 надає згоду на переведення її на посаду помічника вихователя з 09.11.2016 року по 21.11.2016 року ( а.с. 54).

Відповідно до ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_3В, надала згоду на переведення її з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя терміном з 09.11.2016 року по 21.11.2016 року, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволення позову про скасування цього наказу, а доводи апеляційної скарги щодо незаконності цього наказу є неприйнятними.

14 грудня 2016 року директором школи-інтернат ОСОБА_5 було видано наказ за №116-к про переведення ОСОБА_3 на посаду помічника виховател дошкільної групи на період вирішення конфліктної ситуації ( а.с. 53).

В матеріалах справи відсутня згода позивача на переведення її на інше місце роботи, передбаченого ст. 32 КЗпП України.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про визнання незаконним вищезазначеного наказу.

Що стосується висновку суду про відмову у задоволенні позову про зобовязання відповідача допустити ОСОБА_3 до виконання обовязків шеф-кухаря у Комунальному закладі «Кам`янська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної ради, то колегія суддів не може погодитсь з обгрунтовуанням такої відмови та вважає, що до такого висновку суд перщлї інстанції дійшов передчасно.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю і угодою сторін.

Статтею 170 КЗпП України передбачено, що працівників, які потребують за станом здоровя надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести за їх згодою на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

У разі виявленої невідповідності працівників займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню цієї роботи, звільнити їх можна, лише якщо вони відмовляються від переведення на іншу, легшу роботу, тоді як звільнення інших працівників з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 ст. 40 КЗпП України, допускається, якщо неможливо їх перевести на іншу роботу, оскільки такої нема, чи в разі відмови працівників від такого переведення.

Оскільки судом першої інстанції було встановлено, що 14 грудня 2016 року відповідно до наказу за №116-к ОСОБА_3 була переведена з посади шеф-кухаря на посаду помічника вихователя на період вирішення конфліктної ситуації без згоди позивача, суд першої інстанції визнав цей наказ незаконним та скасував його, отже, наслідком визнання такого наказу незаконним є допущення ОСОБА_3 до виконання обовязків шеф-кухаря або розірвання власником або уповноваженим ним органом трудового договору з позивачем за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в тому разі, якщо відповідач встановить, що внаслідок стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов'язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я, а остання відмовляється від переведення на іншу роботу.

В разі звільнення позивача з роботи перевіряється законність його звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоровя, та в залежності від встановлених фактів, наданих доказів вирішується питання щодо законності дій власника або уповноваженого органу при звільнення працівника з займаної посади.

Таким чином, позовні вимоги про зобрвязання відповідача допустити ОСОБА_3 до виконання обовязків шеф-кухаря Комунального закладу «Камянська спеціальна загальноосвітня школа інтернат» та висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 не може виконувати обовязки шеф-кухаря, оскільки вона відноситься до робіт з шкідливими та важками умовами праці є передчасними.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про зобовязання допустити позивача до виконання обовяків шеф-кухаря не можна вважати законним та огрунтованим, тому воно підлягає зміні, відмовивши в задоволенні зазначених позовних вимог з підстав правового обґрунтування зазначеного в мотивувальній частині рішення судової колегії.

В решті рішення суду є законним та обґрунтованим, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 27 червня 2017 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову про зобовязання вчинитьи певні дії змінити. Відмовивши у задоволенні позову в цій частині з підстав правового обґрунтування зазначеного в мотивувальній частині зазначеного рішення.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: