Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/648/17
№ провадження 2/624/428/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 14 листопада 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі головуючої судді Куст Н.М., за участі секретаря Проскурні Л.М., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з позовом, на підставі рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, на підставі рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2013 року з позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В зв'язку з цим, з позивача щомісячно утримуються аліменти в розмірі 55% його заробітної плати. Позивач не в змозі сплачувати комунальні послуги та утримувати себе та матір, яка зараз не працює, оскільки не має роботи. В зв'язку з інфляцією постійно зростають витрати на продукти харчування та одяг.

Таким чином, у позивача немає можливості виплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку щомісячно, що і обумовило його звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Повідомив, що на даний час позивач проходить військову службу рядовим в зоні АТО, його дохід становить 7500 грн., наразі іншої сім'ї не має, але сплачує аліменти на другу дитину, в зв'язку з чим, більше половини його заробітку відраховується на утримання дітей. Крім того, утримує безробітну матір.

До початку розгляду справи по суті відповідач надала письмове заперечення проти позову, що також підтримане нею у судовому засіданні. В своїх усних та письмових поясненнях про зміну розміру аліментів заперечила повністю, посилаючись на те, що на даний час на її утриманні крім дочки ОСОБА_4 знаходиться ще малолітня дочка ОСОБА_7, 2016 року народження, яка на даний час виховується без батька. Відповідач не працює, працевлаштуватися змоги не має, не в змозі залишити вдома своїх малолітніх дітей, які спираючись на їх вік, постійно хворіють та потребують матеріального догляду. Мати відповідача, яка також безробітна та потребує матеріальної та фізичної допомоги, намагається допомагати їй, але цієї допомоги їм не вистачає. Сукупний дохід її сім'ї на даний час складає 3100 грн., які покривають тільки комунальні послуги, не враховуючи комунальних послуг в зимові місяці року. Грошових коштів на одяг та їжу практично не залишається, то ж по суті сім'я відповідача змушена виживати на даний час тільки за рахунок аліментів на старшу дочку ОСОБА_4 та соціальних виплат від держави на молодшу дочку.

Вважає позов необґрунтованим, оскільки позивач посилається на необхідність утримання матері, яка мешкає окремо та є працездатною, більш суттєвих доказів ним не надано.

Крім того, позивач в даний час проходить службу в ЗСУ за контрактом та має відносно стабільний та відповідно до грошового забезпечення військовослужбовців достойний для чоловіка заробіток, щоб допомагати дочці нормально фізично та морально розвиватися, а не жебракувати.

Виходячи з цього, посилаючись на вимоги СК України, відповідач вважає, що підстав для задоволення вимог позивача про зменшення розміру аліментів немає, оскільки вона вважає, що його матеріальне становище з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на її дитину суттєво не погіршилося, а навпаки покращилося, якщо ж він посилається на погіршення матеріального становища через інфляційні процеси в державі, то аналогічно воно погіршилося і у матеріальному забезпеченні їх дочки.

Додатково повідомила, що на даний час у позивача існує заборгованість по сплаті аліментів, дитину він востаннє бачив, коли їй було 9 місяців, іншої допомоги, крім аліментів не надає, на другу дитину відповідач аліментів не отримує.

У судовому засіданні досліджені: копія паспорта та ІПН позивача з підтвердженням його анкетних даних; копія рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; копія рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2013 року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів в розмірі 30% його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; копія свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_3, ОСОБА_2; копія довідки Кегичівського районного центру зайнятості від 11 липня 2017 року, виданої ОСОБА_9 про те, що вона перебуває на обліку як безробітна з 26 червня 2017 року; копія довідки Кегичівської селищної ради Харківської області від 11 липня 2017 року №1596, виданої ОСОБА_3 про те, що станом на 11 липня 2017 року він зареєстрований та проживає сам по АДРЕСА_1; копія паспорта та ІПН відповідача з підтвердженням її анкетних даних; копія свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кегичівського районного управління юстиції у Харківській області 11 жовтня 2014 року серія НОМЕР_3; копія трудової книжки ОСОБА_2, з останньою відміткою 07 вересня 2016 року про те, що їй припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; довідка Кегичівського районного центру зайнятості від 26 жовтня 2017 року №768, видана ОСОБА_2 про те, що вона не перебуває на обліку як безробітна з 07 вересня 2016 року по теперішній час; копія витягу з ДРАЦСГ про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №8 від 31 серпня 2017 року, згідно з яким, ОСОБА_7, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 має батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_2; копія витягу з домової книги з відмітками про реєстрацію в домоволодінні ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_7; довідка про доходи ОСОБА_2, видана УПСЗН в Кегичівському районі 31 жовтня 2017 року за №675 про те, що вона знаходиться на обліку в УПСЗН в Кегичівському районі та отримує допомогу на одну дитину, як одинока мати, розмір якої, з квітня 2017 року по вересень 2017 року включно становить 906,74 грн., а саме, по 453,37 грн. за серпень та вересень 2017 року; довідка про доходи ОСОБА_2, видана УПСЗН в Кегичівському районі 31 жовтня 2017 року за №676 про те, що вона знаходиться на обліку в УПСЗН в Кегичівському районі та отримує одноразову допомогу на народження дитини, розмір якої, з квітня 2017 року по вересень 2017 року включно становить 10320 грн., по 1720 грн. щомісячно; довідка Кегичівської селищної ради Харківської області від 14 листопада 2017 року №3461, видана ОСОБА_2 про те, що вона проживає по АДРЕСА_2, разом з нею проживають та знаходяться на її утриманні діти: ОСОБА_4, 2014 року народження, та ОСОБА_7, 2016 року народження; довідка міжрайонного відділу ДВС по Кегичівському та Сахновщинському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07 листопада 2017 року №6235 про розмір сплачених аліментів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, згідно з якою, останній виплачено аліментів з травня 2017 року по жовтень 2017 року на загальну суму 5384 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Права та обов'язки сторін регулюються ст.ст.180-183 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття.

Способи виконання батьками цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними, а в разі її відсутності - за рішенням суду, на підставі якого кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері чи батька.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини врегульовано ст.183 СК України, де зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів щодо інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В даному випадку суд, задовольняючи позов частково та встановлюючи розмір аліментів на рівні 20% всіх видів заробітку позивача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, виходить з того, що твердження позивача про те, що він проходить військову службу рядовим в зоні АТО та отримує заробітну плату в сумі 7500 грн. не знаходить свого відображення в матеріалах справи. Водночас, відповідачем зазначений дохід позивача не заперечений та не спростований, в зв'язку з чим, суд враховує матеріальне становище позивача виходячи з пояснень його представника у судовому засіданні.

Отже, судом встановлено, що єдиним джерелом доходу позивача є заробітна плата за місцем проходження військової служби, з якої утримуються аліменти на утримання двох дітей в загальному розмірі 55% всіх видів заробітку (30% - на утримання сина ОСОБА_5, 2009 року народження, та 1/4 частина або 25% всіх видів заробітку на утримання дочки ОСОБА_4, 2014 року народження), що перевищує граничний розмір відрахувань, встановлений ст. 128 КЗпП України.

Водночас, суд не бере до уваги доводи представника позивача про те, що на його утриманні знаходиться безробітна мати, оскільки доказів, щодо цього не надано та згідно з довідкою селищної ради, остання не входить до складу його сім'ї.

При цьому, суд враховує також матеріальний стан відповідача, яка не працює, не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей - дочок ОСОБА_4, 2014 року народження, та ОСОБА_7, 2016 року народження, проживає з ними одна, отримує два види державної допомоги: як одинока мати та на народження, аліменти отримує лише на старшу дочку, інших доходів не має.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, при прийнятті рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат. Ці витрати, як передбачено ст. 79 ЦПК України, серед іншого, складаються з судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому, витрати по сплаті судового збору у даній справі підлягають присудженню з відповідача на користь позивача в сумі 640 грн.

Підстав допустити негайне виконання цього рішення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, утриманих за рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 02 березня 2016 року, стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований по АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 20% всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через цей районний суд, протягом 10 днів з дня його проголошення (відсутніми учасниками - з дня отримання його копії).

Суддя Н.М. Куст