Провадження 2-з/760/85/17
Справа № 760/3947/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Казакова М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "АВТО ЛАЙФ" про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з позовом та просить визнати недійсним договір фінансового лізинку №1763 від 13.01.2017 року, стягнути з відповідача сплачені кошти в розмірі 45 782,00 грн. , комісію за користування банківськими послугами у розмірі 549, 38 грн..

З метою забезпечення поданого позову позивач просить накласти арешт на грошові кошти , що належать відповідачу, в межах суми позовних вимог.

В обґрунтування заяви посилається на те, що у позивача є побоювання, що ТОВ "Лізингова компанія "АВТО ЛАЙФ" може зняти грошові кошти з власного банківського рахунку, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив заяву задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України, заходи забезпечення позову вживаються судом за заявою осіб, які беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України визначений перелік видів забезпечення позову, які мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивного прийнятого рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд розглядаючи заяву, має з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи з викладеного, забезпечення позову має бути обумовлено предметом спору та наявністю обґрунтованого припущення того, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд вважає, що позивачем не надано доказів в обгрунтування наявності підстав, згідно яких невжиття заходів забезпечення позову, у спосіб зазначений в заяві, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: