Справа № 342/911/17
Провадження № 2/342/625/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_11 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_11, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_14 року померла його бабуся по маминій лінії ОСОБА_4. При житті, 24 червня 2010 року ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила письмове розпорядження, яким все своє майно заповіла позивачу. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Чернятинської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 91. З метою реалізації свого спадкового права, позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Вивчивши правовстановлюючі документи, які були представлені позивачем, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що дане господарство відносилось до колгоспного двору, головою якого була прабабуся позивача ОСОБА_5, про що 15.08.2017 року видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно з записами в погосподарській книзі № 1 сільської ради станом на 01.04.1991 року у спадковому господарстві були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, (прабабка позивача), померла ІНФОРМАЦІЯ_15 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, (дід позивача), помер ІНФОРМАЦІЯ_16 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (бабка позивача), померла ІНФОРМАЦІЯ_17 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, (тато позивача) помер ІНФОРМАЦІЯ_18 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, (мама позивача), ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 (сестра) та позивач. Відповідачі на частки у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини чи виділення частки члена колгоспного двору не зверталися. З часу свого народження позивач проживав у спадковому будинку, разом з спадкодавцем вели спільне господарство, мали спільний побут. На даний час позивач несе витрати по утриманню житла в належному стані, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору. Згідно звіту ЕТВО «Придністров'я» вартість житлового будинку по АДРЕСА_3

Сторони в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач ОСОБА_1 позов підтримує повністю. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_8 позовні вимоги визнають в повному обсязі. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10 травня 1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_4 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5, свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988р. (а.с. 9).

Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 7184, виданою 27.01.2015 р. Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському МБТІ під реєстровим № 409 власником житлового будинку по АДРЕСА_5 є ОСОБА_5 (голова колгоспного двору) на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 10.05.88 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 11 від 13.01.88 р. (а.с. 15).

Витягом № 16 від 02.02.2015 р. з погосподарської книги № 1 (ос. рах.НОМЕР_3) Чернятинської сільської ради за період з 1991 по 1995 рік по господарству ОСОБА_5 (суспільна група господарства - колгоспники) по АДРЕСА_5 стверджено, що станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8; син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; невістка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; зять ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; внука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6; правнук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, та правнука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 11).

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 24 травня 1993 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області свідчить про те, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_19 р. в с. Чернятин, актовий запис № 22 (а.с. 14).

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

На час смерті спадкодавця ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого райбюро ЗАГС м. Городенка Станіславської області доводиться, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_20 року, його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_5 (а.с.13).

Довідкою № 298, виданою 27.10.2017 р. виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_15 року, а/з 22 від 24.05.1993 року проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_6 і на день смерті разом із нею в господарстві були зареєстровані та проживали і вели спільне господарство: син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3; невістка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; зять ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; внука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6; правнук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, та правнука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7

Отже, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5, фактично прийняв спадщину після смерті матері.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 04 червня 2002 року виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_21 р. у віці 60 років в с. Чернятин, актовий запис 15 (а.с. 12). На час його смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7, виданого 15 листопада 1965 року Чернятинським сільським бюро ЗАГС Городенківського району, стверджено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, одружились 15 листопада 1965 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 33; після одруження прізвище дружини змінено з ОСОБА_10 на ОСОБА_6 (а.с.13).

Довідкою № 299 від 27.10.2017 р., виданою виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 року, а/з 15 від 04.06.2002 року проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_7 і на день смерті разом із ним в господарстві були зареєстровані та проживали і вели спільне господарство: дружина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; зять ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6; внук ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, та внука ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7 Наведене свідчить, що ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_6, прийняла спадщину після смерті чоловіка.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року, у віці 65 років в с.Чернятин, актовий запис № 30 від 29.08.2014 р., про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 виданого 29 серпня 2014 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.8). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина.

На час смерті ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За заповітом, посвідченим 24.06.2010 р. секретарем Чернятинської сільської ради, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_12, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителька АДРЕСА_8 (НОМЕР_2 виданий 12 вересня 2002 року Городенківським РВ УМВС), все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті їй належатиме і на що вона за Законом матиме право, в тому числі і житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_9 заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Довідкою № 16 від 12.01.2015 р., виданою виконкомом Чернятинської сільської ради стверджено, що на час смерті ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 проживав разом з нею, вони разом вели спільне господарство по АДРЕСА_5 Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 31).

Копією спадкової справи № 20/2015 р., наданою суду приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., стверджено, що позивач ОСОБА_1, прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4: 28.01.2015 року він подав до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. заяву про прийняття спадщини. 01 липня 2015 року приватним нотаріусом Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1181, яким стверджується, що позивач ОСОБА_1 на підставі заповіту, посвідченого 24.05.2010 року секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 91, прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складається із земельної ділянки площею 0,8161 га, кадастровий номер НОМЕР_9, за земельними угіддями - рілля, що розташована в урочищі «Могили» на території Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10, виданого 20.11.2008 року Городенківською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Городенківської РДА № 602 від 10.09.2008 року (а.с.56).

Отже, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Також до спадкового майна ОСОБА_4 належить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_5 Городенківського району Івано-Франківської області, який вона фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_6. З технічного паспорта на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок встановлено, що житловий будинок збудований в 1968 р., інші господарські будівлі збудовані в 1968, 1970, 1971, 1980 роках (а.с.16-21). Як вбачається з Звіту ЕТВО «Придністров'я», вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою с. Чернятин по АДРЕСА_9 Городенківського району станом на 17.08.2017 року становить 95640 грн. (а.с.25-28).

Довідкою № 434, виданою 19.06.2015 року виконкомом Чернятинської сільської ради стверджується, що біля житлового будинку по АДРЕСА_5 є земельна ділянка розміром 0,12 га (а.с.29).

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою оформлення спадщини позивач звертався до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. Постановою нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 11.09.2017 р. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_10 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17 року, у зв'язку з тим, що дане домоволодіння належало колгоспному двору, а частка померлої ОСОБА_4 в даному житловому будинку конкретно не визначена (а.с. 10).

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_5 Городенківського району Івано-Франківської області судом не встановлено, відповідачі не заперечують відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 120,123, 524, 529, 549, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_13, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Ничик Г.І.