Провадження № 2-р/734/1/17 Справа № 734/2771/16-ц
У Х В А Л А

28 березня 2017 рокусмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Бузунко О.А.,

за участю секретаря Галюк Л.В.,

у присутності представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Козелець питання про розяснення рішення суду в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Козелецька центральна районна лікарня», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання звільнення незаконним, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

21 березня 2017 року до Козелецького районного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_3 з вимогами: розяснити резолютивну частину рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року в частині того згідно з яким формулюванням та за якою статтею повинно відбутись звільнення; привязати виплату вимушеного прогулу зі статтею звільнення; розяснити якими математичними розрахунками керувався суд при визначенні суми відшкодування моральної шкоди. Заява мотивована тим, що в процесі виконання рішення суду виникли проблеми, оскільки головний лікар Козелецької центральної районної лікарні відмовляє ОСОБА_3 у відміні наказу про звільнення, зміні статті звільнення та виплаті коштів за вимушений прогул, мотивуючи це відсутністю такого рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлене клопотання та просив суд його задовольнити; представник відповідача вважає рішення суду зрозумілим.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади медичної сестри гінекологічного відділення комунального підприємства «Козелецька центральна районна лікарня» та стягнено з комунального підприємства «Козелецька центральна районна лікарня» на користь ОСОБА_3 грошові кошти за завдану моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

У відповідності до ч.1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

За своєю правовою суттю розясненню судового рішення зумовлене його нечіткістю, воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, розяснення полягає в тому, що суд не в праві давати відповідь на нові та невирішені ним вимоги, а лише має розяснити положення постановленого рішення, які нечітко сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року є чітким і зрозумілим для виконання, не містить протиріч, не допускає неоднозначного тлумачення, тому заява до задоволення не підлягає.

Питання, повязані з тим за якою статтею має бути звільнений позивач, не було предметом дослідження під час розгляду справи, тому суд не вправі приймати наразі будь-які рішення з цього приводу. Це ж саме стосується і вимоги привязати виплату вимушеного прогулу зі статтею звільнення, оскільки предметом позову було питання про визнання звільнення незаконним, але не порушувалося питання на підставі якої норми Кодексу законів про працю України повинна була бути звільнена позивач. Щодо надання математичних розрахунків, з яких виходив суд при визначенні розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, в цій частині рішення суду також є чітким і зрозумілим, в рішенні вказано, з чого виходив суд при його прийнятті, в тому числі, і в частині вирішення питання щодо розміру морального відшкодування.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні заяви ОСОБА_3 про розяснення рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 грудня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Козелецька центральна районна лікарня», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання звільнення незаконним, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом пяти днів із дня проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.А. Бузунко