Провадження № 2/522/8291/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.

при секретарі Іскрич В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство»; Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство»; Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради з позовом по якому просив визнати право власності за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 (одну третю) частку квартири - загальною площею 89,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому посилаючись на те, що позивачу належить нерухоме майно, а саме: квартира - загальною площею 89,6 кв. м., що зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1, 2/3 частини квартири на підставі Договору дарування від 17.10.2008 року та 1/3 частини тої самої квартири вартістю - 617 314 грн. на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням Чорноморського морського пароплавства від 02.06.1993 року за НОМЕР_1.

Однак вищевказане свідоцтво про право власності на житло було втрачено. Позивач письмово звертався до відповідача - Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» про видачу дублікату свідоцтва про право власності, на що йому надали відповідь - про те, що відповідно до постанови КМУ від 03.07.1999 року № 1181, весь житловий фонд ДСК «ЧМП» було передано територіальній громаді м. Одеси.

Оскільки громада м. Одеси в особі Одеської міської ради є потенційним вигодонабувачем майна без правовстановлюючих документів, позивач звернувся до співвідповідача, на що отримав відповідь, у якій було зазначено, що оформити дублікат свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості не вбачається можливим, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

Представник позивача надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник ДСК «ЧМП» у судове засідання не з'явився, надав суду клопотання згідно якого просив розглядати цивільну справу за його відсутністю.

Представник Територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради в судове засідання не з'явився про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст.197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, наданні докази, вважає позов підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що згідно з розпорядженням органу приватизації НОМЕР_1 від 02.06.1993 року позивачу було видано Управлінням Чорноморського морського пароплавства, Свідоцтво про право власності на житло, а саме на 1/3 частину квартири, загальною площею 89,6 кв. м., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії реєстраційного посвідчення № 39 від 23.06.1993 року виданого ОМБТІ, вищевказана квартира була зареєстрована за ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у рівних частках .

Згідно зі ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Свідоцтво про право власності на житло позивача, а саме на 1/3 частину квартири, загальною площею 89,6 кв. м., яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, було втрачено.

Позивач звернувся до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство» щодо надання дублікату свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1993 року за НОМЕР_1. Листом від 01.12.2015 року була надана відповідь, а саме, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 03.07.1999 року № 1181, весь житловий фонд ДСК «ЧМП» було передано територіальній громаді м. Одеси, разом з усією документацією, а тому ДСК «ЧМП» не може надати дублікат свідоцтва про право власності на житло.

Також, у письмових поясненнях наданих суду 21.09.2017 року, відповідач ДСК «ЧМП», роз'яснив, що надати приватизаційну справу об'єкта нерухомості квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не є можливим, оскільки згідно наказу № 172 від 07.11.2001 року «Про передачу майна ДСК ЧМП до комунальної власності» та Акту прийому-передачі дане приміщення було передане Одеській міській раді народних депутатів. Враховуючи викладене у ДСК «ЧМП» відсутні документи про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом ст. 33 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що Державна судноплавна компанія «Чорноморське морське пароплавство» не має відповідати за пред'явленим позовом та є неналежним відповідачем у даній цивільній справі, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ДСК ЧМП про визнання права власності на квартиру не підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача до Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру суд зазначає наступне.

На письмове звернення позивача від 21.03.2016 року Комунальне підприємство «Бюро технічної Інвентаризації» Одеської міської ради листом від 19.04.2016 року № 270143.72.16, надало відповідь, що квартира АДРЕСА_1, станом на 31.12.2012 року зареєстрована 2/3 частини за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, засвідченого приватним нотаріусом Запольськой В.А. Одеського міського нотаріального округу 17.10.2008 року, р. № 197. Зареєстровано 21.11.2008 року в кн. 662 пр стр. 191 р. № 205; та 1/3 частина за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням Чорноморського морського пароплавства 02.06.119 року НОМЕР_1 на підставі розпорядження НОМЕР_1 від 02.06.1993 року. Зареєстровано 23.06.1993 року в кн. 17 пр стр 16 р. № 205.

Листом від 06.05.2016 року № 292-Б позивач звернувся до Одеської міської ради і отримав відповідь від 31.05.2016 року № 524-Б, що оформити дублікат свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості не вбачається можливим, оскільки дублікат - це другий примірник будь-якого документа, що має однакову (ідентичну) з оригіналом юридичну силу.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона постилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.37 постанови ВССУ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З урахування вищевикладеного, суд вбачає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради щодо визнання права власності на 1/3 частину квартири є обґрунтованими, та такими, що знайшли підтвердження в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст. .4,6,8,10-11,15,,212-215,217-218, ЦПК України, ст. ст.16, 328, 329, 1216, 1218,1220, 1223 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної судноплавної компанії «Чорноморське морське пароплавство»; Територіальної громади м. Одеси, в особі Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру - задовольнити частково.

Визнати право власності за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на 1/3 (одну третю) частку квартири - загальною площею 89,6 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: А.Ю. Бойчук