Справа № 2-729/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

представника ВДВС ОСОБА_2,

стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою в якій зазначила, що постановою державного виконавця від 13 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з нею на користь ОСОБА_3 122 073, 32 грн.

Посилаючись, що стягувач предявив виконавчий лист для виконання з пропуском строку, встановленого законом, а також на те, що така постанова була прийнята державним виконавцем на підставі ЗУ «Про виконавче провадження », в редакції закону 2016 року, а не в редакції закону 1999 року, ОСОБА_1 просила скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а також зобовязати державного виконавця повернути виконавчий лист стягувачу.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою скаргу підтримала.

Державний виконавець та ОСОБА_3 просили в задоволенні скарги відмовити посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ЦПК України Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 3 ст. 187 ЦПК Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так судом встановлено наступне.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.03.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи з боку позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про стягнення авансу, витрат на ремонт та поліпшення нерухомого майна задоволено частково. Зокрема стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 122073 (сто двадцять дві тисячі сімдесят три) гривні 32 копійки, а також судові витрати по справі у розмірі 3805 гривень 80 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на таке рішення з вимогою задовольнити його позов у повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.05.2015 р. апеляційна скарга ОСОБА_3 була відхилена, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Однак не погоджуючись з таким рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 звернувся до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, з касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції.

Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.09.2016 року. вказану скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишено без змін.

Тобто ОСОБА_3 вичерпав всі національні засоби юридичного захисту.

01.02.2017 року ОСОБА_3 отримав виконавчий лист з примусового виконання рішення Овідіопольського районного суду від 11.03.2015 року.

13.02.2017 року державним виконавцем Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за судовим рішенням становить 1 рік.

Згідно з ч. 1 ст. 25 вказаного закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Суд вважає, що державним виконавцем законно було прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження, оскільки всі можливі засоби юридичного захисту ОСОБА_3 було вичерпано 07.09.2016 року, тобто з дня ухвалення відповідного рішення судом касаційної інстанції.

Право на судовий захист гарантовано особі Конституцією України.

Також, Основоположний закон визначає триланкову судову систему в країні, і гарантує кожному право на оскарження судового рішення в апеляційному та касаційному порядку.

У звязку із наведеним суд вважає, що можлива відмова державного виконавця, ОСОБА_3 у відкритті виконавчого провадження, з підстав зазначених скаржником, призвела б до грубого порушення його прав і законних інтересів, а тому скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.383-385 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, стягувач ОСОБА_3, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.К. Кочко