Справа № 236/6787/16-ц
Провадження № 2/235/96/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні № 13 у м. Покровську Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 серпня 2007 року померла її бабуся ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області площею 6,4415 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 365079 від 07 грудня 2006 року.

Водночас, на момент смерті бабусі з нею проживала її матір - ОСОБА_4, яка фактично прийняла спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не встигла, оскільки померла 27 грудня 2007.

Позивач вказує, що вона є єдиною спадкоємицею.

Позивач вказує, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 26 серпня 2016 року їй було визначено додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання для нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 2007 року. Для оформлення спадщини вона звернулася до державного нотаріуса Другої Красноармійської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину так як спадкоємець ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 2007 року не встигла прийняти спадщину - для відкриття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті 24 серпня 2007 року ОСОБА_3, спадкоємцем якої була ОСОБА_4, яка не встигла прийняти спадщину після неї, так як померла 27 грудня 2007 року.

Зазначає, що так як оригінал права власності на земельну ділянку, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку було знищено в результаті пожежі, а право власності підтверджується затвердженою Управлінням Дерєгеокадастру копією Державного акту на право власності на земельну ділянки серії ЯД № 136675, виданого 29 квітня 2007 року, витягом № ПОЗ з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02 червня 2016 року, отримати дублікат вона не має можливості, бо з 01 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, вважає, що є всі правові підстави визнати за нею права власності на 1/3 частину земельної ділянки.

З огляду на вищенаведене, просила суд позов задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області площею 6,4415 га, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 365079 від 07 грудня 2006 року, в порядку спадкування за законом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Представник позивача ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надай заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області у судове засідання не зявився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, а також просить винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії VІІ-НО № 480405, виданого ОСОБА_2 сільською радою Красноармійського району Донецької області, 01 жовтня 1948 року народилася ОСОБА_6, батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про одруження ІІІ-АТ № 111417, виданого 20 січня 1967 року РАЦС м. Курахово Донецької області, 20 січня 1967 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 (прізвище змінено на ОСОБА_9) (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу І-НО № 287424, виданого 03 жовтня 1979 року Відділом РАЦС м. Мар'їнка Донецької області, 03 жовтня 1979 року розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10(а.с. 13).

Згідно копії свідоцтва про одруження І-НО № 359634, виданого 30 листопада 1984 року Курахівською сільською радою Марїнського района Донецької області, 30 листопада 1984 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 (прізвище змінено на ОСОБА_11) (а.с. 13).

Тобто ОСОБА_4 була донькою ОСОБА_12.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-НО № 231166, виданого Виконкомом Курахівської міської ради Марїнського району Донецької області 27 серпня 2007 року, ОСОБА_12 померла 24 серпня 2007 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 240 (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження серії VІІ-НО № 369849, виданого Курахівською міською радою Марїнського району Донецької області, 18 березня 1988 року народилася ОСОБА_13, батьками якої є ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб 1-НО № 224434, виданого 27 серпня 2010 року Виконкомом Курахівської міської ради Марїнського района Донецької області, 27 серпня 2010 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (прізвище змінено на ОСОБА_14) (а.с. 8).

Тобто ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 258824, виданого Виконкомом Курахівської міської ради Марїнського района Донецької області 02 січня 2008 року, ОСОБА_4 померла 27 грудня 2007 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 2 (а.с. 9).

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набранням рішенням законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 20017 року. Рішення набуло законної сили 19 вересня 2016 року (а.с. 15).

Рішенням Мар'їнського районного суду Донецької області від 15 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 та встановленно факт постійного проживання ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 2007 року, разом із ОСОБА_3, яка померла 24 серпня 2007 року, на час відкриття спадщини. Рішення набрало законної сили 28 лютого 2017 року (а.с. 42).

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відтак, спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, була ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 2007 року, та яка не встигла прийняти спадщину.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач ОСОБА_1

З матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до другої Красноармійської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 вересня 2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину , після померлої ОСОБА_3, спадкоємцем якої була ОСОБА_4, яка не встигла прийняти спадщину, так як померла, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 18)

Згідно зі ст.126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 365079 від 11 грудня 2006 року (а.с. 16) та витягу № 1624 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15 листопада 2012 року (а.с. 17) вбачається, що власником земельної ділянки площею 6,4415 га, за кадастровим номером :11:000:0421, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області є ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що право власності на земельну ділянку, яке засвідчене державним актом, мала мати позивача, однак не встигла оформити право власності на свою земельну ділянку, у звязку із смертю, а нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, захистити свої права позивач може лише в судовому порядку, відтак суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкове майно, як спадкоємець першої черги, після смерті ОСОБА_4, а тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 60, 62, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку загальною площею 6,4415 га, кадастровий номер :11:000:0421, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Красноармійського району Донецької області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 24 серпня 2007 року та ОСОБА_4, яка померла 27 грудня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення,

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С.В. Данилів