Справа № 369/2788/17
Провадження № 2/369/2030/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17.11.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Завойській В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат на дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та додаткових витрат на дітей, посилаючись на те, що вона має на своєму утримані двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьком дітей є ОСОБА_2.

Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, яка самостійно забезпечує та утримує їх.

На даний час ОСОБА_2 добровільно допомоги на утримання дітей не надає, участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає.

Позивач вказала, що їй відомо, що ОСОБА_2 займає посаду директора ПАТ «СК «Еталон-Поліс» та має змогу утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Дочки ОСОБА_2 - ОСОБА_3, 2002 року народження, та ОСОБА_4, 2002 року народження, дуже часто хворіють та постійно потребують додаткових матеріальних витрат, які пов'язані з їх лікуванням.

Зважаючи на необхідність значних витрат на лікування ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що є додатковими витратами на їх утримання, які спричинені їх хворобами, наявна необхідність стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткових витрат на утримання дітей в сумі 3200 грн., на кожну дитину щомісячно, з дня подання позову до суду.

ОСОБА_2 не надає коштів на лікування дітей, тому вона, як мати, самостійно несе всі витрати на їх лікування.

За обстеження і лікування дочки ОСОБА_3 вона сплатила грошові кошти у розмірі 8 230,28 грн., що підтверджується медичними документами. На обстеження дочки ОСОБА_4 було витрачено грошові кошти у розмірі 5 438,02 грн..

Позивач зазначила, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути суми додаткових витрат на утримання дітей, а саме половину оплачених сум (здійснених додаткових витрат) за лікування ОСОБА_3 - 4115, 14 грн., та за лікування ОСОБА_4 - 2 719,01 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 4115,14 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 2 719,01 грн..

В подальшому, у відповідності до вимог ст. 31 ЦПК України, позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що на даний час ОСОБА_2 жодним чином не допомагає своїм неповнолітнім дітям - ОСОБА_3, 2002 року народження, та ОСОБА_4, 2002 року народження.

Діти проживають з матір'ю і вона самостійно несе всі витрати на їх виховання та утримання.

Діти постійно хворіють та потребують лікування, у зв'язку з чим позивач вказала, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути додаткові витрати на утримання дітей у розмірі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач вказала, що вона самостійно несе всі витрати на лікування дітей.

За обстеження, лікування, придбання ліків, поїздок до лікарень для дочки ОСОБА_3 вона витратила грошові кошти на загальну суму в розмірі 22 694,27 грн..

За обстеження, лікування, придбання ліків, поїздок до лікарень для дочки ОСОБА_4 вона витратила грошові кошти на загальну суму 8 943,31 грн..

Крім того, вона оплачувала курси польської мови, які відвідували обидві дочки в сумі 4800 грн., що також підлягає стягненню з ОСОБА_2 половини вартості курсів польської мови в розмірі 2400 грн. (по 1200 грн. на кожну дитину).

Зважаючи на необхідність значних витрат на лікування ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що є додатковими витратами на їх утримання, які спричинені їх хворобами, наявна необхідність стягнення з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дітей в сумі 3200 грн., на кожну щомісячно, з дня подання позову до суду.

Позивач зазначила, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути суми додаткових витрат на утримання дітей - половину оплачених сум (здійснених додаткових витрат) за лікування ОСОБА_3 - 11 947,13 грн., та за лікування ОСОБА_4 - 5071,65 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 11 947,13 грн.; стягнути з ОСОБА_4 на її користь додаткові витрати на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 5071,65 грн..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В решті позов не визнав та заперечував проти його задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3.

Діти проживають постійно з матір'ю, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.

Згідно наданих медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3, 2002 року народження, хворіє з 2014 року та страждає захворюванням - остеоїд-остеона в/з правої стегнової кістки, «лускаючий суглоб» ПВСК справа, синдром грушоподібного м'яза справа.

Дочці, ОСОБА_4, 2002 року народження, встановлено діагноз - наслідки перенесеного травматичного ушкодження куприку, проведено оперативне втручання з видалення куприка.

В позовній заяві і доданих до матеріалів справи квитанцій на придбання ліків, у зв'язку з захворюванням обох дітей - ОСОБА_3, 2002 року народження, та ОСОБА_4, 2002 року народження, позивачка ОСОБА_1 зазначила, що вона понесла витрати на придбання медичних препаратів, що в загальному становить 31 637,58 грн..

Зокрема на лікування (обстеження), на придбання медичних препаратів, а також витрати на бензин за перевезення до лікарів дочки ОСОБА_3, 2002 року народження, нею було витрачено грошові кошти на загальну суму 22 694,27 грн.. На лікування дочки ОСОБА_4, 2002 року народження, позивачем ОСОБА_1 було витрачено грошові кошти на загальну суму 8 943,31 грн..

За відвідування дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 курсів польської мови, як зазначила позивач, нею було сплачено 4 800 грн..

В позовних вимогах позивач же просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь суми додаткових витрат на утримання дітей, а саме половину сум, оплачених нею (здійснених додаткових витрат) за лікування, купівлю ліків ( та інших препаратів), оплату навчання ОСОБА_3 в розмірі 11 947,13 грн. (22694,27+1200)/2), та відповідно за лікування, купівлю ліків (та інших препаратів), оплату навчання ОСОБА_4 - 5071,65 грн. (8943,31+1200)/2).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві, яка була надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, за період з 01 липня 2016 року по 31 грудня 2016 року ОСОБА_2 було нараховано та виплачено суму доходу 42700 грн..

У відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 травня по 30 листопада 2017 року становить 1777 грн..

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Як зазначала позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, згоди про добровільну сплату аліментів між нею і ОСОБА_2 не досягнуто. В той же час стан здоров»я і матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати своїх неповнолітніх дітей.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 не заперечував щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин суд, з»ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліментів на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2017 року.

Також суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути половину понесених витрат на лікування дітей (послуги медичних закладів, медичних лабораторій, ліки та додаткові препарати, необхідні для підтримання здорового стану дитини). За вказаних обставин з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8 822 грн. 13 коп., та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5 071 грн. 65 коп..

До суми понесених додаткових витрат позивачем було включено витрати, які були сплачені, як благодійний внесок під час лікування дочки ОСОБА_3, а саме 1400 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера серії 12 АААМ 474752 від 30.09.2015 року (призначення платежу - благодійна допомога) та 1725 грн. згідно квитанції № ПН316838Р та № ПН316838 від 14 грудня 2016 року (призначення платежу - благодійна допомога), однак понесені позивачем витрати в розумінні ст. 185 СК України не є додатковими витратами, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

За правилами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). При цьому додаткові витрати на дитину можуть бути викликані тривалими або тимчасовими за своєю природою обставинами, і, відповідно, мати регулярний або разовий характер.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дітей в сумі 3200 грн., на кожну дитину щомісячно з дня подання позову до суду і до виповнення повноліття, посилаючись на те, що діти часто хворіють та потребують додаткових грошових коштів на лікування.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно і до виповнення повноліття, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, з яких розрахунків вона виходила, встановлюючи розмір додаткових витрат на утримання дітей в сумі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно та якими доказами підтверджується необхідність несення позивачем щомісячно додаткових витрат на дітей саме в розмірі 3200 грн. на кожну дитину, що є підставою, на думку позивача, для стягнення цих коштів з відповідача.

За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання дітей у розмірі 3200 грн. на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_2 в розмірі 1280 грн. в дохід держави.

Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 185, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожною дитиною повноліття, починаючи з 14 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 8 822 грн. 13 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, понесені додаткові витрати на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 5 071 грн. 65 коп..

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1280 грн..

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.