Справа № 694/1044/17
провадження 2/694/586/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

15.11.2017 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

при секретарі Матвієнко А,А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 22 лютого 2011 року померла його дружина ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина, що складалася з приміщення гаража та земельної ділянки, на якій він розташований, по вул. Піонерській, 83/5 в м. Звенигородка, Черкаської області. Спадкоємцями по закону першої черги є позивач та його діти: ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які до нотаріуса за отриманням спадщини не зверталися, так як від спадщини відмовилися в усній формі. З метою оформлення права власності на спадкове майно позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_6, яка видала йому свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 18кв.м. по вул.. Піонерській за № 83/5 в м. Звенигородка, Черкаської області для будівництва гаража.Так як свідоцтво про право власності на гараж відсутнє, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно гараж у звязку з відсутністю правоустановчих документів. Разом з тим, спадкодавиця отримала в приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування гаража відповідно до рішення сесії міської ради №26-1 від 28.09.2004 року по вул.. Піонерській, 83/5 в м. Звенигородка. Відповідно до рішення №473 від 17.11.2004 року їй, надано право на оформлення документації на гараж, а відповідно до акту обстеження земельної ділянки та схематичного плану розташування гаража будівництво гаража погоджено із відповідними службами та сусідами і наданий висновок про можливість оформлення відповідної документації на гараж. Проте за життя вона цього зробити не встигла.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати належність гаража по вул. Піонерській, № 83/5 в м. Звенигородка Черкаської області, спадкодавцю ОСОБА_5 та визнати за позивачем, ОСОБА_1, 08 липня 1937року народження, зареєстрованим ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування на наступне спадкове майно: гараж по вул. Піонерській, № 83/5 в м. Звенигородка, Черкаської області, який належав ОСОБА_5, що померла 22 лютого 2011 року.

В судове засідання позивач не з'явилася. Подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали до суду заяву в якій просять розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги позивача визнають повністю та проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився. Причини неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.197 ЦПК України вказує, що у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що 22 лютого 2011 року померла ОСОБА_5, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від 14 квітня 2011р.

Після її смерті залишилася спадщина, що складалася з приміщення гаража та земельної ділянки, на якій він розташований, по вул. Піонерській, 83/5 в м. Звенигородка, Черкаської області.

Спадкоємцями по закону першої черги є позивач та його діти: ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які до нотаріуса за отриманням спадщини не зверталися.

Земельна ділянка для будівництва та обслуговування гаража по вул.. Піонерській, 83/5 в м. Звенигородка була надана ОСОБА_5 відповідно до рішення сесії міської ради №26-1 від 28.09.2004 року.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 16.11.2004р. та схематичного плану розташування гаража будівництво гаража погоджено із відповідними службами та сусідами і наданий висновок про можливість оформлення відповідної документації на гараж.

Відповідно до рішення №473 від 17.11.2004 року ОСОБА_5, надано право на оформлення документації на гараж.

Відповідно до довідки КП ЧООБТІ №1094 від 04.09.2017р. право власності на вказаний гараж станом на 01.01.2013р. не зареєстроване.

11.02.2012р. Свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку видано чоловіку спадкодавиці ОСОБА_7

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.09.2017р. у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний гараж ОСОБА_8 було відмовлено у звязку з відсутністю правоустановчих документів.

Відповідно листа Міністерства юстиції України від 21 травня 2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку.

Пленум Верховного суду України в п.23 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з нормою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 Цивільного кодексу України (статті 1218, 1231 Цивільного кодексу України).

За змістом даної статті до складу спадкової маси входить сукупність прав та обов'язків, носієм яких був спадкодавець і які переходять до його спадкоємців після відкриття спадщини. За загальним правилом у спадщину переходять усі права та обов'язки спадкодавця. Виняток складають ті з них, які є невідчужуваними, нерозривно пов'язані з його особою, а відтак не здатні передаватися іншим суб'єктам.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 Цивільного кодексу України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. (ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружини і батьки померлого..

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями першої черги є позивач та його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець має здійснити дії, які необхідні для набуття права власності не визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутність державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, те що померлій ОСОБА_5 було дозволено оформити вказаний гараж, проте за життя вона цього не встигла зробити, та відсутність можливості у позивача оформити вказаний гараж у власність іншим шляхом, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутність осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.10,11,15,59,60,174ч.4,197, 212,214,215,218 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 529, 530 ЦК УРСР, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, розташований за адресою по вул. Піонерській, 83/5 в м. Звенигородка, Черкаської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 22.02.2011р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Сакун