У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області, заінтересовані особи - Саратське районне управління юстиції в Одеській області, Долинське сільське споживче товариство, про передачу безхазяйних нерухомих речей у комунальну власність за касаційною скаргою Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області на ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року Михайлівська сільська рада Саратського району Одеської області звернулася до суду з даною заявою, зазначивши в її обґрунтування, що на території ради знаходиться нерухоме майно, а саме: будівля продмагу АДРЕСА_1; будівля продмагу АДРЕСА_2; будівля продмагу АДРЕСА_3; будівля торговельного комплексу, розташованого у будинку АДРЕСА_4; будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого у будинку АДРЕСА_5; будівля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого у будинку АДРЕСА_6.

Вказане майно перебувало без правовстановлюючих документів у користуванні та на балансі Михайлівського сільського споживчого товариства, зареєстрованого 25 лютого 1993 року та ліквідованого 26 березня 1999 року.

Рішеннями виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області від 09 грудня 2014 року за № 30 та № 31 визнано безхазяйним та будівлям присвоєно адресу.

27 лютого 2015 року Реєстраційною службою Саратського районного управління юстиції в Одеській області взято на облік спірне нерухоме майно як безхазяйне.

Заявник вказував, що правонаступником Михайлівського сільського споживчого товариства є Долинське сільське споживче товариство, на балансі якого знаходяться будівлі, які заявник просить передати у комунальну власність, а саме: продмаг АДРЕСА_2; продмаг АДРЕСА_1; продмаг АДРЕСА_3; торгівельний комплекс, розташований по АДРЕСА_7; кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_8; магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_9.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 2 червня 2016 року Долинське сільське споживче товариство залучено до участі у справі як заінтересовану особу.

Посилаючись на те, що рішенням Господарського суду Одеської області від 22 квітня 2013 року Долинському сільському споживчому товариству відмовлено у задоволенні позову до Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно, яке Михайлівська сільська рада вважає безхазяйним, заявник просив суд задовольнити заяву.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року, заяву залишено без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

У касаційній скарзі Михайлівська сільська рада Саратського району Одеської області просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що нерухоме майно, яке заявник просить передати у комунальну власність територіальної громади с. Михайлівка Саратського району Одеської області, перебувало у користуванні та на балансі Долинського сільського споживчого товариства.

Встановивши, що між Михайлівською сільською радою та Долинським сільським споживчим товариством під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право власності на нерухомі речі, суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви без розгляду на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області відхилити.

Ухвалу Саратського районного суду Одеської області від 18 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана