АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/1370/14-ц Номер провадження 22-ц/786/2500/17Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дряниці Ю.В., Лобова О.А.

при секретарі: Радько О.М.

за участі представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обгрунтування своїх позовних вимог вказувало, що 12 червня 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 28 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення 12 червня 2017 року.

У звязку з порушенням позичальником зобовязань за кредитним договором третя особа ОСОБА_5 станом на 27 жовтня 2014 року має заборгованість 154 803 грн. 07 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 26 715 грн. 53 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 48 472 грн. 07 коп.; заборгованості з комісії за користування кредитом 3 136 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 68 869 грн. 80 коп., а також штрафів відповідно до договору: 250 грн. штраф /фіксована складова/, 7 359 грн. 67 коп. штраф /процентна складова/.

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за вищевказаним кредитним договором 12 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, який розташований за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, село Шрамки, вул. Піонерська, 20. Зазначене майно належить відповідачці на праві власності на підставі свідоцтва, виданого Мякеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 31 жовтня 2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки вартість предмета іпотеки становить 40 000 грн.

З урахуванням уточнених у квітні 2016 року позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило в рахунок погашення заборгованості за вищевказаним кредитним договором від 12 червня 2007 року у розмірі 154 803 грн. 07 коп. звернути стягнення на житловий будинок, загальною площею 55,30 кв. м, житловою площею 34,60 кв. м, який розташований за адресою: Полтавська область, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номера земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселити ОСОБА_4, із вказаного житлового будинку, який є предметом іпотеки, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №PLF0GA00000026 від 12 червня 2007 року в розмірі 72 579 грн. 23 коп., у тому числі: 15 435 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом; 28 359 грн. 32 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом; 1 960 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 23 130 грн. 42 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до договору: 250 грн. штраф (фіксована складова); 3 444 грн. 25 коп. штраф (процентна складова 5% згідно п. 5.4 кредитного договору), звернути стягнення на житловий будинок, який належить ОСОБА_4, загальною площею 55,30 кв. м, житловою площею 34,60 кв.м, який розташований за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, село Шрамки, вул. Піонерська, 20, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки від 12 червня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №958) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, сторони оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення районного суду в частині відмови у виселенні відповідача з житлового будинку, який є предметом іпотеки та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги про виселення в повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В свою чергу відповідач ОСОБА_4, вказуючи в апеляційній скарзі на неповне зясування районним судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване нею рішення суду, застосувати позовну давність й відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та закрити провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року апеляційні скарги ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_4 відхилено, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року скасовано ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 21 липня 2016 року залишено без змін.

Зважаючи на те, що ухвала апеляційного суду Полтавської області , а також рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо виселення ОСОБА_4 з житлового будинку, який є предметом іпотеки, судом касаційної інстанції залишені без змін, рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року в частині відмови у виселенні відповідача з житлового будинку, оскаржене в апеляційному порядку Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приват-Банк" не є предметом даного апеляційного розгляду, оскільки касаційним судом справа передана на новий розгляд до суду апеляційної інстанції лише в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що 12 червня 2007 року між банком та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 31 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим строком повернення 12 червня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором, 12 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідач надала в іпотеку нерухоме майно житловий будинок, розташований за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, село Шрамки, вул. Піонерська, 20. Зазначене майно належить відповідачці на праві власності на підставі свідоцтва, виданого Мякеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 31 жовтня 2006 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки вартість предмета іпотеки становить 40 000 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з того, що позичальником порушено умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення цієї заборгованості.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено районним судом, та вбачається з наявних у справі доказів, 12 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №PLF0GA00000026, згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу банку на строк з 12 червня 2007 року по 12 червня 2017 року включно у вигляді простої кредитної лінії у розмірі 31 400 грн. на наступні цілі: під заставу нерухомості у сумі 28 000 грн., а також у розмірі 3 400 грн. на сплату страхових платежів у випадку та в порядку, передбачених п. п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору зі сплатою за користування відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,2 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати відсотків за дострокове погашення кредиту. Згідно з п. 7.1. даного договору періодом сплати вважається період з «18» по «25» число кожного місяця, погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця у період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 494 грн. 71 коп. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсоткам, винагороди.

За умовами п. 2.3.7, банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 7.1 даного договору, у т. ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3, однією з яких є порушення позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору.

Позичальник ОСОБА_5 отримала обумовлену вказаним договором грошову суму у розмірі 28 000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1 від 12 червня 2007року.

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_5 за вищевказаним кредитним договором, 12 червня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №958, посвідчений приватним нотаріусом Решетилівського районного нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_6

Відповідно до п. 35.3 зазначеного договору іпотеки іпотекодавець ОСОБА_4 в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, передала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок №20, що знаходиться за адресою: с. Шрамки, вул. Піонерська, Решетилівського району Полтавської області та розташований на земельній ділянці розміром 2 916 кв. м. На даній земельній ділянці розташовано: житловий будинок саманний, обкладений цеглою, зазначений в плані літ. А-1, загальною корисною площею 55,3 кв. м, житловою площею 34,6 кв. м, будівлі і споруди: сараї «Б», «б», сарай «В», погріб «в», сарай «Г», літня кухня «Г1», колодязь «1». Цей житловий будинок належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва, виданого М'якеньківською сільською радою Решетилівського району Полтавської області 31 жовтня 2006 року та зареєстрованого у КП «Бюро містобудування та технічної інвентаризації Решетилівського району» 23 листопада 2006 року за реєстраційним №16574036.

Згідно п. 35.4 договору, іпотека за цим договором поширюється на земельну ділянку загальною площею 4 200 кв. м, на якій розташований предмет іпотеки.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх обовязків перед Банком утворилась заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком за договором №PLF0GА00000026 від 12 червня 2007 року, станом на 27 жовтня 2014 року становить 154 803 грн. 07 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 26 715 грн. 53 коп.; заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 48 472 грн. 07 коп.; заборгованості з комісії за користування кредитом 3 136 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 68 869 грн. 80 коп., а також штрафів відповідно до договору: 250 грн. штраф /фіксована складова/, 7 359 грн. 67 коп. штраф /процентна складова/.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Нормами ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись нележним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання(неналежне виконання).

Згідно з нормами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За нормами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитни договором, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 2.3.7 кредитного договору використав право дострокового стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, змінивши строк виконання основного зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2011 року Банком було надіслано ОСОБА_5 письмову вимогу №30.1.0.0/2-70612PLFOL732 про усунення порушення та повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги.

Цією вимогою відповідача було попереджено, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов'язання у в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, Банк має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно будинок за адресою: Решетилівський район, с. Шрамки, вул. Піонерська, 20 /т. 1 а. с. 223-224/.

За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України і пункту 2.3.7 кредитного договору, використав право дострокового стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором, та змінив строк виконання основного зобовязання на дату 30 жовтня 2011 року.

Саме з цієї дати обчислюється трирічний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України. А тому позивач мав звернутись позовом до відповідачів протягом трьох років, починаючи від цієї дати.

З даним позовом банк звернувся до суду у грудні 2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною відповідача, що відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови в позові.

За наведених обставин, рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає скасуваню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. ст. 303, 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити за пропуском строку позовної давності.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підписи/ ОСОБА_7

ОСОБА_8

З оригіналом згідно:

Суддя: Бондаревська С.М.