РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1672/17

пр. № 2-о/759/152/17

02 лютого 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, зацікавлена особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в січні 2017 року звернувся до суду із заявою, за якою просив встановити, що його мати ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку.

Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані йому на підтвердження факту смерті матері, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть.

ОСОБА_1 подав заяву в якій просить слухати справу за його відсутності, на вимогах заяви наполягав, послались на доводи та підстави викладені в заяві.

Представник зацікавлених осіб в суд не з'явилися. Заперечень на заяву не надходило.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав.

Так, згідно з свідоцтвом про народження батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Судом встановлено, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення свідоцтва про смерть..

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 заявником подано свідоцтво про смерть НОМЕР_1, актовий запис про смерть № 67, що видане 17 січня 2017 р. органом реєстрації смертей.

Дані, що містяться в цьому свідоцтві, щодо дати та місця народження ОСОБА_2, її місця реєстрації повністю збігаються з даними, що зазначені в паспортних даних.

Тому, дані зазначені в свідоцтві про смерть судом визнаються такими, що відповідають дійсності.

Наведене в сукупності, дає суду підстави прийти до однозначного висновку, що ОСОБА_2 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Донецьку у віці 78 років.

Належного документу на підтвердження смерті ОСОБА_2, як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку.

Тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та можливість задоволення її вимог відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чаква Кобулетського району Аджарія, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку у віці 78 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва у відповідності до вимог ст.ст. 291 - 296 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Сенько М.Ф.