Дата документу 21.11.2017 Справа № 554/2671/17
Провадження № 2/554/2008/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Чуванової А.М.,

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів; третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.07.2002 року позивач одружилася з відповідачем; 03.04.2014 року рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано. В період шлюбу у подружжя народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28.05.2012 року з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Проте, внаслідок ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів, згідно довідки-розрахунку від 15.03.2017 року, виданої Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Полтави, відповідач станом на 01.03.2017 рік має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 39057,70 гривень. Враховуючи вину відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів та утримання дитини та ухилення від її сплати без поважної причини, позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за період з 26.03.2012 року по березень 2017 року в сумі 12246,77 гривень та заборгованість по аліментам за період з 26.03.2012 року по 01.03.2017 року у розмірі 39210,53 гривень.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявилася, в надісланій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що заборгованість виникла штучно з-за помилки виконавчої служби; він проплачував у цьому році відпочинок дочці на 2450 гривень, також витратив на особливі потреби дитини 5661,98 гривень; самостійно виплачував аліменти, має на утриманні ще одну малолітню доньку, а тому просив зменшити розмір пені до 931,06 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала частково, пояснила, що з 2012 року по 2014 рік була штучно створена заборгованість в сумі 5496,27 гривень, бо виконавчий лист позивачем був предявлений до виконання лише в 2014 році; рішенням суду від 29.03.2017 року зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки; необхідно врахувати, що відповідач допомагає своїй дитині коштами на оздоровлення, розвиток її здібностей; на даний час змінився сімейний стан відповідача, у нього народилась друга донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку також необхідно утримувати. Є всі підстави для зменшення розміру неустойки до 931,06 гривень. Просила відмовити у стягненні заборгованості по аліментам в сумі 39210,53 гривень, оскільки стягнення вже здійснюється за виконавчим листом.

Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави ОСОБА_6 в судовому засіданні поклалася при вирішенні спору на розсуд суду. Пояснила, що виконавче провадження перебуває у відділі з 2014 року, виконавчий лист виписаний в 2012 році; після надходження всіх квитанцій, довідок з роботи виявилася заборгованість, потім був змінений розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частку; заборгованість існує, але відрахування регулярно здійснюються і борг зменшується.

Заслухавши відповідача, його представника, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.07.2002 року, 03.04.2014 року рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області шлюб між сторонами було розірвано (а.с.11).

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 28.05.2012 року з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 29.03.2017 року зменшено розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки (а.с.30).

Ухвалою Саксаганського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 11.11.2014 року поновлено позивачу пропущений строк для предявлення до виконання виконавчого листа від 28.05.2013 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2, оскільки у виконавчому листі була допущена помилка, вказано строк його виконання до 08.06.2013 року (а.с.13 ухвала; а.с.12 виконавчий лист).

Згідно довідки-розрахунку Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави станом на грудень 2016 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів 36319,20 гривень (а.с.16). Згідно аналогічної довідки станом на лютий 2017 року заборгованість зменшилася і складає 33660,75 гривень; на час розгляду справи дані про розмір заборгованості відсутні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з того, що відповідачем доведено відсутність його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів за період з березня 2012 року по жовтень 2014 року, а також суд визнав правильним розрахунок пені, зроблений позивачкою, починаючи з листопада 2014 року по березень 2017 року.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За змістом ч.1,2 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, ураховуючи правову природу пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з розуміння аліментів як періодичних платежів, які виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме таких правових позицій дійшов Верховний Суд України у постановах №6-94/цс15 від 01.07.15р, №6-2022/цс15 від 25.11.15р., №6-2696/цс15 від 16.12.15р., №6-1477/цс15 від 03.02.16р., №6-535/цс16 від 01.06.16р.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно до ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

З огляду на наведене, суд вважає, що правомірно розраховано розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме: сума неустойки (пені), яка підлягає стягненню з відповідача за період з листопада 2014 року по березень 2017 року становить 6750,50 гривень. Сума розрахованої пені в 5496,27 гривень є необґрунтованою та безпідставною, враховуючи недоведеність вини відповідача у виникненні заборгованості за період з березня 2012 року по жовтень 2014 року.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 Сімейного кодексу України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Факт неповного виконання платником аліментів ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не заперечувався, підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем.

Між тим, судом встановлено, що з часу винесення рішення суду про стягнення аліментів 28.05.2012 року і до листопада 2014 року аліменти в примусовому порядку не стягувалися з відповідача, оскільки виконавчий документ не було предявлено до виконання. Починаючи з 2014 року виконавче провадження перебуває у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м.Полтави та з відповідача здійснюються утримання аліментів по місцю роботи, борг постійно зменшується.

Суд вважає, що необхідно зменшити суму неустойки, яка була стягнута за рішенням суду, з урахуванням ч. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України.

Зменшуючи розмір неустойки, суд враховує крім вказаних вище обставини те, що на даний час відповідач працює та сплачує аліменти у визначеному судом розмірі, а також погашає заборгованість. В суді відповідач пояснював те, що він завжди памятає про свою доньку. Він ніколи не відмовлявся від надання матеріального забезпечення дочці, постійно приймає участь у додаткових витратах на оздоровлення дитини, розвиток її здібностей. Суд враховує також нинішній сімейний та матеріальний стан відповідача, який має на утриманні ще одну малолітню дитину - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначає розмір пені в 2000 гривень.

Визначений судом розмір неустойки є значно меншим за розмір заборгованості по сплаті аліментів, але відповідає принципам виваженості, розумності та справедливості, а тому суд не вбачає підстав для ще більшого його зменшення, як того вимагає відповідач.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по аліментах за період з 26.03.2012 року по 01.03.2017 року у розмірі 39210,53 гривень, суд приходить до наступного.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Враховуючи, що судом вже було прийнято рішення про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, рішення перебуває на виконанні, з відповідача утримуються кошти на утримання дитини, погашення заборгованості, здійснюються стягнення по виконавчим листам, а тому відсутні правові підстави для стягнення зазначеної заборгованості повторно.

Суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 2000 гривень, а також повернення сплаченого судового збору в сумі 640 гривень. В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,88,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 180,196 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів; третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Полтави, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 2000 гривень, а також повернення сплаченого судового збору в сумі 640 гривень.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М. Чуванова