Справа № 136/71/17 Провадження № 22-ц/772/970/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів Оніщука В.В., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря Ліннік Я.С.,

за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дружини за рішенням суду,

встановила:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог) про припинення стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 за рішенням суду від 13.10.2016 року.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Липовецького районного суду від 13 жовтня 2016 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? від усіх видів заробітку, але не менше 30 % встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.08.2016 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Позивач зазначає, що підставою для звернення з даним позовом в суд є значна зміна його матеріального та сімейного стану, а також зміна сімейного стану відповідача.

Зокрема з 01.01.2017 року його позбавлено інвалідності дитинства 3-ї групи та припинено виплату соціальної пенсії з цієї підстави. Також на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів він офіційно працював (повна ставка), отримував заробітну. Проте з 01.11.2016 року він працює на 0,5 ставки його заробітна плата зменшилась у 2 рази. Крім того на його утриманні знаходиться інша жінка з якою він має на меті створити сімю, сімейний стан ОСОБА_3 також змінився, вона проживає у незареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який працює та надає кошти у їх спільне проживання та ведення спільного господарства.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у задоволені позову відмовлено, не погодившись з яким ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення яким його вимоги задовольнити.

При цьому ОСОБА_2 посилається на неповне зясування судом обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тими ж самими доводами, що й позовна заява.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що рішенням суду від 13.10.2016 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення від дня пред'явлення позову - 26.08.2016 року і до досягнення сином, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, тобто 16.01.2018 року.

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_2 посилався на ст. 192 СК України, пізніше 31.01.2017 року (а. с. 21) ним подано заяву про зменшення розміру позовних вимог залишивши лише вимогу про припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3

Зокрема положення ст. 192 СК України передбачають порядок та умови за яких може бути змінено розмір аліментів, а не їх припинення.

Частина 3 статті 82 СК України передбачає підстави для припинення права подружжя на утримання за рішенням суду у разі їх підтвердження в ході судового розгляду. Право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що: одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги; платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

Як встановлено, спільна дитина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 трьох річного віку не досягла, а отже право останньої на утримання від чоловіка, яке передбачено ч. 4 ст. 84 СК України у неї не припинилося.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що матеріальний стан ОСОБА_3 поліпшився, оскільки вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який працює та забезпечує її матеріально.

Окрім цього, він посилався на погіршення його матеріального становища, яке призвело до неспроможності надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 на її утримання.

Відповідно до частини 1-ї статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається.

Доводи позивача про те, що матеріальний стан відповідачки змінився і вона не потребує матеріальної допомоги, оскільки її забезпечує чоловік, з яким вона перебуває в фактичних шлюбних відносинах свого підтвердження доказами не знайшли.

Посилаючись на свою неспроможність надавати ОСОБА_3 матеріальну допомогу на її утримання, позивач посилався на те, що його матеріальний стан погіршився через зменшення розміру заробітної плати, припинення виплати пенсії та через те, що він проживає з іншою жінкою, яка знаходиться на його утриманні. Тягар утримання позивача іншої жінки з якою він проживає взятий ним на себе з власної волі, в той час коли надання матеріальної допомоги є обовязком, визначений за рішенням суду.

Крім цього зменшення розміру заробітної плати сталось через те, що позивач сам ініціював перехід на режим роботи з меншим розміром заробітної плати. Дана обставина ним підтверджена під час апеляційного розгляду справи.

За наведених обставин припинення прав ОСОБА_3 на аліменти, присуджені за рішенням суду не може мати місця.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦП К України, колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на утримання дружини за рішенням суду, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: