АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/2812/17 Головуючий 1 інстанції Бондаренко В.В.
Провадження № 22ц/790/5200/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 06 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з початку 90-х років вона проживає в кімнаті №61 комунальної квартири АДРЕСА_1. У 1993 році рішенням виконкому Ленінської районної Ради народних депутатів їй надано в користування приміщення першого поверху в будинку №39 по вул. Коцарська у місті Харкові загальною площею 34,3 кв.м. під підсобні приміщення. На звернення щодо приватизації вищевказаної квартири отримала лист з відмовою у приватизації через те, що з 1978 року знос будинку значився у 50%, жодних капітальних ремонтів у будинку №39 по вул. Коцарській не проводилось, з плином часу будинок лише погіршив свій стан. Вказує, що вона добросовісно та безперервно володіє спірною нерухомістю, неодноразово робила поточний та капітальний ремонт.

У звязку з цим, просила суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м.

Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 06 липня 2017 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 34,3 кв.м., житловою площею 19,5 кв.м.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, зазначає, що приватизацію житла, яке використовується громадянами на умовах найму, здійснює Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради. Разом з тим, права позивачки на приватизацію спірної квартири не порушувалися.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 05 жовтня 1993 року №195/2 за заявою ОСОБА_1 було надано в безстрокове користування квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 13,2 кв.м. та підсобне приміщення по вул. Коцарській, 39 у м.Харкові, загальною площею 34,3 кв.м.

Листом від 24 травня 2017 року Управління обліку та розподілу житлової площі надано відповідь на звернення позивачки щодо приватизації вищевказаної квартири, розяснено, що задовольнити прохання про приватизацію неможливо через те, що домоволодіння по вул. Коцарській, 39 у м.Харкові значиться як ветхий будинок, фізичний знос більше 50%.

Частина 2статті 9 Житлового кодексу України закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів.

Згідно з ч. 3 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 4 статті 2 цього Закону, а саме ст. 2 передбачає, що не підлягають приватизації зокрема квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей).

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п.п. 9, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» судам при розгляді справ зазначеної категорії слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів того, що компетентними органами ОСОБА_1 було неправомірно відмовлено у приватизації нерухомого майна позивачкою не надано і матеріали справи таких доказів не містять.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не з'ясував наявність усіх обставин у справі.

Доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 984,40 грн., сплачений при подачі апеляційної скарги.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судовий збір у розмірі 1 984 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді