Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2407/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді-Надопта А.А.,

при секретарі-Онисько С.С.,

за участі представника позивача-ОСОБА_13,

представника відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання прав та обов»язків забудовника на спадковий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до Виноградівського районного суду із уточненим позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання прав та обов»язків забудовника на спадковий будинок.

Вимоги уточненого позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер дідо позивачки ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її баба ОСОБА_7.

Після смерті баби позивачки залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Загальна корисна площа будинку становить 91.8 кв.м.. в тому числі житлова 32.2 кв.м. Вартість будинку становить суму 185221/ сто вісімдесят п'ять тисяч, двісті двадцять одна/ гри., що і є ціна позову по даній справі.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті баби позивачки є її діти, а саме: батько позивачки, ОСОБА_8 та дочка померлої- ОСОБА_9. Батько позивачки спадщину прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований в будинку разом із своєю матір'ю, в тому числі і на день її смерті, що підтверджується: довідкою, виданою Королівською селищною радою 05 вересня 2016 року.

ОСОБА_10 в 6-ти місячний строк спадщину не прийняла, в нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини не подавала, на день смерті спадкодавця в цьому будинку не проживала і не була зареєстрована. В той же час, 19 вересня 2012 року ОСОБА_10 звернулась до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадковий будинок, де відповідачем, по справі була залучена Королівська селищна рада. Рішенням Виноградівського районного суду від 04 жовтня 2012 року позов було задоволено, визнано право власності на спадковий будинок за ОСОБА_10. Позивачка ОСОБА_3 звернулась із апеляційною скаргою на Рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області . Апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, 07 лютого 2013 року Рішення Виноградівського суду скасовано із-за того, що ОСОБА_10 приховала наявність спадкоємця - батька позивачки ОСОБА_7

Батько позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Спадщину після померлої матері прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України.

В пункті 3 статті 1268 ЦК України записано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. У неї залишилось двоє дітей-спадкоємців після її смерті-відповідачка ОСОБА_4 та ОСОБА_11, які є відповідачами по даній справі. Відповідачка ОСОБА_10 пропустила 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_7, що підтверджується відмовою нотаріуса в оформленні спадщини із-за пропуску строку на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на будинок.

Отже, право на спадкування житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 має лише батько позивачки. 3 дружиною він був розлучений. Єдиним спадкоємцем після його смерті відповідно до ст. 1261 ЦК України є його дочка -позивачка ОСОБА_3

Позивачка ОСОБА_3 відразу в 6-ти місячний строк після його смерті батька, 02.07.2012 року, подала заяву у Виноградівську державку нотаріальну контору на прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру .

Позивачка ОСОБА_3, отримати свідоцтво про на спадщину за законом на спадкове майно не може по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Спадковий будинок рахується за померлою бабою позивачки. На підставі рішення виконкому Королівської селищної ради №87 від 02.12.1998 року надано дозвіл на відновлення зруйнованого листопадовим паводком житла на земельній ділянці ОСОБА_12. Факт зруйнування її будинку підтверджується архівними документами. Будинок з надвірними спорудами був збудований в 2000 році, але не зданий в експлуатацію.

Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав на житловий будинок такий зареєстрований за ОСОБА_10 від 02.11.2012 року, а тому позивачка вважає, що реєстрація права власності за ОСОБА_10 повинна бути скасована судом.

Представник позивачки ОСОБА_13, в судовому засіданні вимоги уточненого позову підтримала та просила суд такі задоволити поністю.

Представник відповідачки ОСОБА_1-ОСОБА_2, в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог уточненого позову, крім того зазначив, що позивачкою пропущено строк позовної давності на захист порушеного права.

Відповідачі ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлені своєчасно, в судове засідання не з'явилися, про причину своєї неявки суд не повідомили, клопотать та заяв на адресу суду не надіслали, а тому суд розглядає справу без їх участі.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер дідо позивачки ОСОБА_6, а ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її баба ОСОБА_7.

Після смерті баби позивачки залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований в АДРЕСА_1. Загальна корисна площа будинку становить 91.8 кв.м.. в тому числі житлова 32.2 кв.м. Вартість будинку становить суму 185221/ сто вісімдесят п'ять тисяч, двісті двадцять одна/ гри., що і є ціна позову по даній справі.

Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті баби позивачки є її діти, а саме: батько позивачки, ОСОБА_8 та дочка померлої- ОСОБА_9. Батько позивачки спадщину прийняв, так як постійно проживав та був зареєстрований в будинку разом із своєю матір'ю, в тому числі і на день її смерті, що підтверджується: довідкою, виданою Королівською селищною радою 05 вересня 2016 року.

ОСОБА_10 в 6-ти місячний строк спадщину не прийняла, в нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини не подавала, на день смерті спадкодавця в цьому будинку не проживала і не була зареєстрована. В той же час, 19 вересня 2012 року ОСОБА_10 звернулась до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності на спадковий будинок, де відповідачем, по справі була залучена Королівська селищна рада. Рішенням Виноградівського районного суду від 04 жовтня 2012 року позов було задоволено, визнано право власності на спадковий будинок за ОСОБА_10. Позивачка ОСОБА_3 звернулась із апеляційною скаргою на Рішення суду до апеляційного суду Закарпатської області . Апеляційну скаргу ОСОБА_3 було задоволено, 07 лютого 2013 року Рішення Виноградівського суду скасовано із-за того, що ОСОБА_10 приховала наявність спадкоємця - батька позивачки ОСОБА_7

Батько позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Спадщину після померлої матері прийняв відповідно до ст. 1268 ЦК України.

В пункті 3 статті 1268 ЦК України записано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. У неї залишилось двоє дітей-спадкоємців після її смерті-відповідачка ОСОБА_4 та ОСОБА_11, які є відповідачами по даній справі. Відповідачка ОСОБА_10 пропустила 6-ти місячний строк на прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_7, що підтверджується відмовою нотаріуса в оформленні спадщини із-за пропуску строку на прийняття спадщини та відсутності правовстановлюючих документів на будинок.

Отже, право на спадкування житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 має лише батько позивачки. 3 дружиною він був розлучений. Єдиним спадкоємцем після його смерті відповідно до ст. 1261 ЦК України є його дочка -позивачка ОСОБА_3

Позивачка ОСОБА_3 відразу в 6-ти місячний строк після його смерті батька, 02.07.2012 року, подала заяву у Виноградівську державку нотаріальну контору на прийняття спадщини, що підтверджується Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру .

Позивачка ОСОБА_3, отримати свідоцтво про на спадщину за законом на спадкове майно не може по тій причині, що відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Спадковий будинок рахується за померлою бабою позивачки. На підставі рішення виконкому Королівської селищної ради №87 від 02.12.1998 року надано дозвіл на відновлення зруйнованого листопадовим паводком житла на земельній ділянці ОСОБА_12. Факт зруйнування її будинку підтверджується архівними документами. Будинок з надвірними спорудами був збудований в 2000 році, але не зданий в експлуатацію.

Згідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах по спадкуванню» за № 7 від 30.05.2008 року якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Як вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав на житловий будинок такий зареєстрований за ОСОБА_10 від 02.11.2012 року, а тому позивачка вважає, що реєстрація права власності за ОСОБА_10 повинна бути скасована судом з наступних підстав.

Так, підставою для реєстрації права власності на спадковий будинок за ОСОБА_10 було рішення Виноградівського районного суду від 04.10.2012 року, яке на підставі рішення апеляційного суду Закарпатської області від 07.02.2013 року є скасованим та відмовлено ОСОБА_10 у задоволенні позовних вимог про визнання за нею права власності на спадковий будинок.

Скасування рішення суду є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_10 Про реєстрацію права власності за ОСОБА_10 позивачці стало відомо після смерті тітки , після ІНФОРМАЦІЯ_5 року, тому 3-х річний строк на припинення права власності ОСОБА_10 позивачка не пропустила.

У разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст, 16 ЦК за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру (ч. 2 ст. 26 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Приписами ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Пре державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Єдиним вирішенням спірного питання є захист у судовому порядку, шляхом скасування державної реєстрації права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1

У відповідності до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно визначення поняття спадкування у ч. 1 ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), таким є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1261 ЦК України У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Щодо заявленого клопотання представника відповідача ОСОБА_1-ОСОБА_2, суд вважає за необхідне зазначити, що до виниклих правовідносин пов»язаних із визнанням права власності на спадкове майно, строк позовної давності не застосовується.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвецїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 30, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов задовольнити.

Скасувати запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_10 права власності на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по АДРЕСА_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканкою АДРЕСА_3, ІПН:НОМЕР_1, права та обов»язки забудовника на спадковий будинок житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 загальною корисною площею 91,8 кв.м., в тому числі, житловою 32,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Текст повного рішення виготовлено 22.11.2017 року.

ГоловуючийА. А. Надопта