РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі: судді Нємиш Н. В.

за участю секретаря Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецьк справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що заочним рішенням Дзержинського міського суду від 17.09.2014 року з неї на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто суму шкоди у розмірі 8580,98 грн. та судовий збір 243,60 грн. Про існування рішення вона дізналась від представників Дзержинського РЕМ 8 грудня 2015 року (при відключенні від споживання електричної енергії). 11.12.2015 року вона уклала договір про реструктуризацію заборгованості та сплатила за підключення, в рахунок нарахованої шкоди за договором нею було сплачено 1914, 21 грн.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням, позивачка звернулась до суду про його перегляд. За результатами розгляду справи рішенням Дзержинського міського суду від 25.05.2016 року з неї на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто суму шкоди у розмірі 6666,77 грн. та судовий збір 243,60 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13.07.2016 року рішення від 25.05.2016 року скасоване, в задоволенні вимог ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" відмовлено.

Позивачка зазначає, що в період розгляду справи представниками ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" грубо порушувались її права як споживача електричної енергії. Незважаючи на те, що 14.03.2016 року вона звернулась з заявою про скасування заочного рішення та 15.03.2016 року звернулась до відповідача для підключення до електричної мережі, вона вимушена була оплатити підключення на суму 268,10 грн. В подальшому, вже при новому розгляді справи, без ніяких повідомлень квартиру позивачки знов відключили від електричної мережі та вона вимушена була оплатити підключення на загальну суму 268, 10 грн.

Отже, неправомірними діями відповідача позивачу було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода становить 2450,41 грн., з яких 268,10 грн. оплата за підключення до електричної мережі 28.03.2016 року, 268,10 грн. оплата за підключення до електричної мережі 19.05.2016 року, 1914, 21 грн. оплата за договором про реструктуризацію боргу.

Окрім того, моральну шкоду позивачка оцінює в розмірі 5000 грн., оскільки вимушена була на протязі тривалого строку додатково докладати зусилля для організації свого життя, вона не в змозі була реалізовувати свої побутові потреби, зберігати продукти харчування, користуватись електричними приладами. Така несправедливість спричиняла їй моральні страждання.

Просить суд визнати незаконними дії ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" щодо відключення її від споживання електричної енергії за адресою м.Торецьк, вул. Гоголя, 3/30, стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 2450, 41 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, в задоволенні позовних вимог просив суд відмовити в повному обсязі, про що були надані заперечення проти позову. Вважає вимоги позивача недоведеними, оскільки вона добровільно уклала угоди від 11.12.2015 року №1183 та № 1182 про те, що визнає заборгованість, з вимогами про розірванні цих угод до відповідача не зверталась. Відключення від енергопостачання було здійснено до п.2.3 цих угод, а сплата за підключення є платною послугою технічних заходів. Вимоги щодо стягнення моральної шкоди, на думку відповідача, взагалі є необґрунтованими та не підтвердженими будь якими доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюванне право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного І способу захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна, припинення право відношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної ( немайнової шкоди); визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльність органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 листопада 1999 року за № 1416.

Відповідно до ст.26 ЗУ «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил згідно із законодавством України.

Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила).

Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем електричної енергії.

Заочним рішенням Дзержинського міського суду від 17.09.2014 року з неї на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто суму шкоди у розмірі 8580,98 грн. та судовий збір 243,60 грн.

11.12.2015 року між позивачкою та ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" були підписані угоди № 1183 та № 1182 про те, що споживач визнає заборгованість перед ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та бере на себе зобов'язання по сплаті цієї заборгованості.

Позивач з вимогами про розірвання даних угод до енергопостачальника не зверталась та добровільно сплатила ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" частину заборгованості за угодами.

Відключення позивача від енергопостачання було здійснено за невиконання умов зазначених угод, відповідно до п.2.3, які вона підписала. Сплата послуг за підключення є платною послугою технічних заходів.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням, позивач звернулась до суду про його перегляд. За результатами розгляду справи рішенням Дзержинського міського суду від 25.05.2016 року з неї на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" стягнуто суму шкоди у розмірі 6666,77 грн. та судовий збір 243,60 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 13.07.2016 року рішення від 25.05.2016 року скасоване, в задоволенні вимог ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" відмовлено.

Згідно з п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції закону станом на день відключення електроенергії, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

На підставі п. 43 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Виходячи з положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з положень ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Оскільки встановлено, що позивач уклала угоди № 1183 та № 1182 від 11.12.2015 року, чим визнала заборгованість перед ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", добровільно сплатила ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" частину заборгованості за цими угодами, відключення від енергопостачання було здійснено за невиконання умов зазначених угод та позивач з вимогами про розірванні цих угод до відповідача не зверталась, суд вважає її вимоги про відшкодування матеріальної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з того, що Закони та інші нормативно-правові акти, які регулюють відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії, а саме ст. ст. 22, 711, 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою КМ України від 26 липня 1999 року №1357 (з наступними змінами та доповненнями) не передбачають відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язань з постачання електричної енергії.

Враховуючи вищезазначене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 16, 60, 212 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України от 26 липня 1999 року № 1357, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: