Ухвала іменем україни
15 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Мазур Л.М. Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арсенал-Центр» (далі - ТОВ «Арсенал-Центр») про стягнення ненарахованої та невиплаченої заробітної плати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Арсенал-Центр» на користь ОСОБА_3 ненараховану та невиплачену заробітну плату з 25 до 30 жовтня 2013 року в розмірі 580 грн 77 коп., з 01 до 18 листопада 2013 року - в розмірі 1 642 грн 94 коп., всього: 2 123 грн 71 коп.

Стягнуто з ТОВ «Арсенал-Центр» на користь ОСОБА_3 ненараховану та невиплачену заробітну плату за один відпрацьований робочий день в жовтні 2013 року в розмірі середньоденного заробітку - 232 грн 15 коп., всього: 2 355 грн 86 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року зазначене судове рішення скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами встановлено, що з 10 липня 2012 року до 18 листопада 2013 року ОСОБА_3 працював на посаді директора Івано-Франківської філії ТОВ «Арсенал-Центр». Відповідно до наказу від 03 грудня 2012 року № 245-к позивача було звільнено з посади за прогул на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2013 року, яке набрало законної сили 11 липня 2013 року, зокрема, скасовано наказ ТОВ «Арсенал-Центр» від 30 листопада 2012 року № 37-с про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_3 Скасовано наказ ТОВ «Арсенал-Центр» від 03 грудня 2012 року № 245-к про звільнення ОСОБА_3 Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора Івано-Франківської філії ТОВ «Арсенал-Центр». Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4 875 грн 08 коп. допущено до негайного виконання.

Наказом ТОВ «Арсенал-Центр» від 16 жовтня 2013 року № 152-к ОСОБА_3 поновлено на посаді директора Івано-Франківської філії ТОВ «Арсенал-Центр».

Указаний наказ позивач отримав рекомендованим листом від 25 жовтня 2013 року № 297.

Відповідно до табелю обліку робочого часу за листопад 2013 року позивач працював з 01 до 18 листопада, всього 12 робочих днів.

Протоколом загальних зборів ТОВ «Арсенал-Центр» від 16 січня 2012 року затверджено Положення про преміювання за виконання виробничих завдань і функцій ТОВ «Арсенал-Центр» (далі - Положення).

Положення вводиться з метою підвищення ефективності виробництва, продуктивності праці, стимулювання працюючих на підприємстві та посилення матеріальної зацікавленості в результатах своєї праці (п. 1.1).

Пунктом 1.3. Положення передбачено, що загальна сума премій визначається на кожний місяць з урахуванням виконання основних показників господарської діяльності, рентабельності та прибутковості підприємства.

Відповідно до п. 2.2 Положення преміювання працівників здійснюється на підставі наказу директора підприємства за фактично відпрацьований час у звітному періоді. Розмір премії визначається залежно від виконання та перевиконання плану виробництва.

На а. с. 55-58 містяться дані про преміювання ОСОБА_3

Відповідно до наказів від 27 липня 2012 року № 335/1, від 29 серпня 2012 року № 362/1, від 24 вересня 2012 року № 377, від 29 жовтня 2012 року № 420/1 ОСОБА_3 за перевиконання плану виробництва та реалізації продукції та товарів, якісне виконання посадових обов'язків був у списку премійованих осіб.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи приписи ч. 3 ст. 32, ст. 103 КЗпП України, ст. 29 Закону України «Про оплату праці» та той факт, що позивача на порушення вказаних норм не було повідомлено про зміну діючих умов оплати праці, дійшов висновку, що заробітна плата ОСОБА_3 за період з 25 жовтня до 18 листопада 2013 року повинна бути не меншою його середнього заробітку.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в позові, виходив із того, що бонусна частина (премія), яку було стягнуто судом першої інстанції, не є обов'язковою складовою основної заробітної плати відповідача, а додатковою в сенсі ст. 2 Закону України «Про оплату праці» та визначається залежно від результатів роботи.

Оскільки відповідно до службових записок від 29 жовтня та від 27 листопада 2013 року, наданих Генеральному директору ТОВ «Арсенал-Центр», директор Івано-Франківської філії ТОВ «Арсенал-Центр» у жовтні та у листопаді 2013 року не здійснив жодної реалізації продукції, а в наказах про преміювання працівників ТОВ «Арсенал-Центр» від 29 жовтня 2013 року № 283/1 та від 27 листопада 2013 року № 313/1 ОСОБА_3 немає серед списків премійованих осіб, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність факту зміни істотних умов праці ОСОБА_3 та його роботи з 25 до 31 жовтня 2013 року (з моменту отримання наказу про його поновлення на роботі).

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд вирішив справу відповідно до закону, висновки, на яких ґрунтується його рішення, відповідають фактичним обставинам та відповідним нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Доводи касаційної скарги таких висновків не спростовують з огляду на наступне.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Законодавство щодо виплати премії містить ряд бланкетних норм, якими відсилає до положень локальних актів, надаючи цим роботодавцю можливість вільного, на власний розсуд розпорядження своїм правом щодо виплати премії працівникам. Законодавство не зобов'язує роботодавців виплачувати премію, оскільки такі виплати здійснюються виключно на розсуд останнього з метою заохочення працівників до якісної та ефективної роботи.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про відсутність підстав для стягнення з відповідача преміальних виплат, які позивачеві в установленому Положенням порядку не нараховувались.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин касаційна скарга підлягає відхиленню, а рішення апеляційного суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

О.В. Попович