Справа № 161/1264/17
Провадження № 4-с/161/49/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Сіньчук Л.О.,

з участю: скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

представника субєкта оскарження ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 на дії заступника начальника Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії заступника начальника Другого відділу державної виконавчої служби м Луцька Головного територіального управління юстиції щодо визнання незаконними дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 50436088 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 18.03.2016 року і скасування цих постанов.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2016 року біло відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 161/4057/14-ц виданого 18.08.2014 року. 18 березня 2016 року заступником начальника Другого відділу ДВС м. Луцька гань А.Ф. було винесено постанову про стягнення з нього в якості боржника виконавчого збору в розмірі 42 480,37 грн. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що дана постанова була направлена 16.09.2016 року, однак 19.10.2016 року у звязку із закінченням терміну зберігання повернута відправнику.

Скаржник вважає вказані дії державного виконавця починаючи з моменту відкриття провадження від 12.03.2016 року за виконавчим листом виданим 18.08.2014 року та винесенням постанови про стягнення з нього виконавчого збору є протиправним та незаконними, посилаючись на те, що не знаючи, що відносно нього відкрите виконавче провадження я у травні 2016 року боржником добровільно погашено всю заборгованість перед стягувачем ПАТ «Укрсиббанк».

Скаржник вказує, що державний виконавець, винісши постанову про виконавче провадження, не дочекавшись відомостей про отримання боржником цієї постанови, таким чином позбавивши боржника права на добровільне виконання рішення суду, виніс постанову про стягнення виконавчого збору. При цьому жодних активних дій щодо виконання рішення суду державним виконавцем не здійснювалися. Оскільки виконавче провадження було відкрите з порушенням строків, то і не було підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 18.03.2016 року

Скаржник та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали з підстав, викладених у ній та у додаткових поясненнях, просили визнати незаконними дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 50436088 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 18.03.2016 року, а також скасувати дані постанови.

В судовому засіданні заступник начальника Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечив, вказавши, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.03.2016 року та постанова від 18.03.2016 року про стягнення виконавчого збору винесені у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код субєкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника. У заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження. Під час предявлення виконавчого документа або його дубліката до виконання разом з ним подаються: 1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна засудженого за вироком суду - копія опису майна і копія вироку. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився; 2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна за постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна; 3) у судових справах, за якими застосовано заходи забезпечення позовних вимог, - копії документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову, у разі якщо такі заходи застосовувалися судом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його предявлення. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Судом встановлено, що відповідно до ст.ст. 2, 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (що діяв на момент відкриття виконавчого провадження) 12 березня 2016 року заступником начальника Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 за заявою стягувача про примусове виконання рішення суду від 02.03.2016 року (а.с. 23) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50436088 з примусового виконання виконавчого листа № 161/4057/14-ц виданого 18.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 421 149,78 грн. та 3 654,00 грн. судового збору (а.с. 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

В судовому засіданні державний виконавець пояснив, що згідно списку згрупованих відправлень, боржнику направлено постанову про відкриття виконавчого провадження відправлення № 445. При відстеженні поштового пересилання на веб сайті «Укрпошта» встановлено про вручення вказаного відправлення боржнику 25.04.2016 року. Тобто державним виконавцем чітко виконано вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

В наданий добровільний термін рішення боржником виконано не було. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

18.03.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору із боржника в сумі 42 480,37 грн., яка була надіслана боржнику відповідно до вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення. Згідно ст. 32 Закону України «Про виконаче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи передбачені рішенням.

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно належне боржнику, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до органів та установ, що реєструють майно та доходи фізичних осіб. Державним виконавцем також вживалися заходи передбачені статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження».

27.07.2016 року державним виконавцем на підставі заяви стягувача ПАТ «УкрСиббанк» про відсутність заборгованості за боржником винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п. 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8. 9, 11-13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

На виконання вимог даної Інструкції з організації примусового виконання рішень заступником начальника Другого відділу ДВС в пункті 2 постанови про закінчення виконавчого провадження було зазначено про виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме провадження.

29.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, яка була направлена боржнику.

Таким чином, державним виконавцем було вжито усіх заходів, передбачених ст.ст. 25, 28, 31 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, спрямованих на виділення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в окреме провадження.

Згідно даних ДПС та ПФУ встановлено, що боржник працює в ПАТ «Дека іншуренс», в звязку із чим 17.08.2016 року державним виконавцем керуючись ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Згідно відповідей на запити із Територіальний сервісний центр 0741, Державної інспекції сільського господарства, Держгеокадастру встановлено, що майна належного боржнику на праві приватної власності, на яке можна було б накласти арешт та реалізувати в рахунок погашення заборгованості не виявлено. Згідно даних САДР УДМС у Волинській області встановлено, що боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно даних ДПС та ПФУ встановлено, що боржник працює в ПАТ « Комерційний банк «Акордбанк», в звязку із чим 13.02.2017 року державним виконавцем керуючись ст.ст. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Таким чином, при здійсненні виконавчого провадження державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби м Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 діяв у повній відповідності з вимогами Закону, в межах своїх повноважень, а права і свободи скаржника не було порушено.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 50436088 від 12.03.2016 року відповідає вимогам ст.ст. 3, 18, 20, 22, 24, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Та відповідно і відповідає вимогам ст.ст. 3, 18, 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 50436088 від 18.03.2016 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що вимоги скаржника є безпідставними та свідчать про бажання боржником уникнути сплати виконавчого збору відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та у звязку із пропущенням боржником строків оскарження постанови.

Отже, на основі встановлених обставин суд приходить до висновку, що підстави для скасування постанов державного виконавця від 12.03.2016 року та від 18.03.2016 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 384-387 ЦПК України, на підставі ст. ст. 3, 18, 20, 24, 25, 26, 28, 31, 47, 49 Закону України «Про виконавче провадженн», суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії заступника начальника Другого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дати її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_4