Справа № 127/2078/17
Провадження № 2/127/2068/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 31.01.2017 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 12.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 12.09.2014 року зроблено відповідний актовий запис №2533.

Позовна заява мотивована тим, що відносини подружжя не склалися через несумісність характерів та відмінність поглядів на сімейні обовязки, через що між подружжям виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало на малолітнього сина сторін. Позивач та відповідач припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, позивач дійшла висновку, що подальше збереження сімї не можливе, шлюб існує формально. На відновлення подружніх відносин позивач не згодна.

За час шлюбу в подружжя народилася дитина син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Викладене стало підставою для звернення позивача до відповідача з позовом про розірвання шлюбу до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати, зазначила, що вони з відповідачем прожили разом 1 рік у батьків позивача, під час спільного життя між ними постійно виникали сварки, відповідач залишив місце проживання 24.02.2016 року, сплачує аліменти на дитину за рішенням суду, дитину бачить рідко.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, заперечив проти стягнення з нього на користь позивача судових витрат, оскільки він має скрутне матеріальне становище.

Суд, заслухавши позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності та зважаючи на визнання відповідачем позову, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В ході дослідження позовної заяви та доданих до неї матеріалів судом, відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, а також те, що подана до суду позовна заява відповідає дійсній волі позивача та відповідача, їх бажання розірвати шлюб є істинним та добровільним.

Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР ) охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін.

Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що фактично шлюбні відносини між сторонами по справі припинено, шлюб між сторонами фактично розпався, існує формально, ведення спільного господарства припинено, подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним і суперечитиме інтересам позивача та відповідача, тому позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо неможливості стягнення з нього на користь позивача судових витрат, оскільки в нього важке матеріальне становище, так як згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, жодних доказів, з яких вбачалося б, що відповідача звільнено від сплати судового збору останнім суду не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. 295 ЦК України, ст. ст. 88, 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище «Собко») ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстровано 12.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, про що 12.09.2014 року зроблено відповідний актовий запис №2533.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІДН НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІДН НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, судові витрати у виді судового збору в розмірі 640,00 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: