Справа № 297/2680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Фейір О. О., присяжних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю секретаря Кузьма Т.В., прокурора Міндака В.В., представника заявника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово про госпіталізацію недієздатної ОСОБА_4 Єлізавети Людвиківни у психіатричний заклад в примусовому порядку,

встановив:

Головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про госпіталізацію ОСОБА_4 Єлізавети Людвиківни, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку визнано недієздатною рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.08.2014 року, у психіатричний заклад, мотивуючи таку тим, що остання вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку до неї та оточуючих.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_4 була госпіталізована 28 листопада 2017 року в ОПЛ м. Берегово та оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування. Оскільки її визнано недієздатною, представник заявника просила заяву задоволити.

Прокурор Міндак В.В. вважав заяву підставною, проти її задоволення не заперечив.

Заслухавши пояснення представника заявника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки № 2971 від 28.11.2017 року (а. с. 3).

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/141/14-ц від 27.08.2014 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано недієздатною (а. с. 4).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що госпіталізація особи у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра.

В той же час, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року положення третього речення ч. 1 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» у взаємозв'язку з положенням ч. 2 цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Конституційний Суд України зазначив, що до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що якщо ОСОБА_4 не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення її психічного стану, що може завдати суттєвої шкоди її здоров'ю, суд вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_4 в психіатричний заклад.

Керуючись ст. ст. 282, 292, 294 ЦПК України, суд

рішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4 Єлізавету Людвиківну, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, у психіатричний заклад в примусовому порядку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Фейір О. О.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2