Справа № 219/5168/15-ц
Провадження №4-с/219/15/2017
УХВАЛА

17 березня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Лісановій М.В.,

з участю представника Бахмутського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області

ОСОБА_1,

заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду зі скаргою на дії державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, в якій просить визнати незаконним та скасувати повідомлення державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 від 23 січня 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання за виконавчим листом № 219/5168/15-ц, визнати бездіяльність державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, що призвело до порушення прав стягувача та не дотримання державним виконавцем вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» при обчисленні строків на предявлення виконавчого документа до виконання, зобовязати державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 219/5168/15-ц та направити на адресу стягувача копію постанови про відкриття виконавчого провадження. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі № 219/5168/2015-ц підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 683,99 грн. 12 жовтня 2016 року на підставі зазначеного рішення видано відповідний виконавчий лист, який 30 грудня 2016 року у відповідності до вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» був направлений стягувачем до Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для виконання, який посадовими особами відділу отримано 03 січня 2017 року. 24 січня 2017 року за підписом державного виконавця Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». З даним повідомленням стягувач не згоден та вважає дії державного виконавця Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області протиправними, оскільки 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження», в статті 12 якого зазначено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, а в прикінцевих та перехідних положеннях зазначеного Закону вказано, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Враховуючи, що рішення суду набрало законної сили 09 листопада 2015 року, кінцевим терміном предявлення виконавчого документа, відповідно до положень нового закону є 09 листопада 2018 року. Просить скаргу задовольнити.

В судове засідання представник заявника не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути вказану справу без участі представника заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 поклалася на розсуд суду.

Державний виконавець Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 в судовому засіданні просив скаргу вважати такою, що не підлягає задоволенню, у звязку із вирішенням питання по суті з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» повідомлення «Про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання» від 24 січня 2017 року за виконавчим листом № 219/5168/15-ц, який видано 12 жовтня 2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 683,99 грн. скасовано. Постанову «Про скасування процесуального документу» від 21 лютого 2017 року надіслано на адресу стягувача із пропозицією надіслати виконавчий лист № 219/5168/15-ц на адресу відділу для подальшого виконання.

За таких обставин, з урахуванням встановлених ст. 386 ЦПК України строків розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності не зявившихся учасників судового засідання на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду та вирішення по суті, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист № 219/5168/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 19 583,99 грн. (а. с. 85).

Вказаний виконавчий лист з заявою про примусове виконання рішення суду та накладення арешту від 28 грудня 2016 року направлено до Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області для виконання (а. с. 86-89) та отримано представником останнього 03 січня 2017 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 90).

24 січня 2017 року державним виконавцем Бахмутського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області ОСОБА_1 на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий лист № 219/5168/15-ц, виданий 12 жовтня 2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 19 683,99 грн. через те, що пропущено встановлений строк предявлення виконавчого документу до виконання (а. с. 91).

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Так, постановою начальника Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_3 від 21 лютого 2017 року встановлено, що строк предявлення виконавчого документа до виконання становить три роки та на підставі абз. 4 ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» скасовано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 24 січня 2017 року, що видав ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа № 219/5168/15-ц, № 2/219/2530/2015 виданого 12 жовтня 2016 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного Товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 19 683,99 грн.

Копію зазначеної постанови направлено 21 лютого 2017 року за вих. № 3747 стягувачу та боржнику з одночасною пропозицією стягувачу про надіслання зазначеного виконавчого листа до відділу до подальшого виконання.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що на теперішній час порушення, з приводу яких заявник звернувся до суду з зазначеною скаргою, усунуті безпосередньо керівником вищевказаної установи у межах своїх повноважень та суто дотримуючись діючого законодавства України до ухвалення по цій справі судового рішення, внаслідок чого права і свободи заявника вже не порушуються та не підлягають поновленню у судовому порядку, суд вважає, що в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. В свою чергу, відповідно до частини 3 вказаної статті, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Враховуючи те, що наведений у пункті 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, за своїм змістом є вичерпним, справляння судового збору за подання зазначеної скарги не передбачено.

З урахуванням того, що документального підтвердження витрат, пов'язаних з розглядом скарги, а також розрахунку таких витрат суду сторонами не надано, суд приходить до висновку про відсутність відповідних вимог про відшкодування таких витрат.

З огляду на вищенаведене, керуючись статтями 1, 10, 11, 14, 59, 60, 79, 95, 209, 210, 212, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1, 7, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на дії державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересовані особи Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Харченко