Справа № 513/254/17
Провадження № 2/513/351/17
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

23 березня 2017 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 21 вересня 2010 року по 24 квітня 2013 року. Шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, яка народилась 12 березня 2012 року. Дитина проживає з позивачкою. З дня народження дитини відповідач не цікавився її життям, не відвідував, за пять років дочка не отримана ні одного подарунка на день народження. Дитина не знає свого батька, жодного разу його не бачила.

Посилаючись на ці обставини, позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки, ОСОБА_3.

В позовній заяві позивачка також просить звільнити її від сплати судового збору до розгляду справи.

Вивчивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Частина 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», частина 1 ст.82 ЦПК України встановлюють, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити оплату судових витрат на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою позивач повинен сплатити такий судовий збір - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 гривень (1600 грн. х 0,4).

Однак, позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б підтвердили її неспроможність через скрутне матеріальне становище сплатити судовий збір у вищезазначеному розмірі.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає передбачених законом підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору.

Зміст позовної заяви не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а саме: позовна заява не підписана позивачкою, не зазначена дата її подання; в ній не зазначені докази щодо умов проживання відповідача; до заяви не додано квитанції про сплату судового збору.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави для залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Тому суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків.

Якщо позивачка у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде їй повернута.

Керуючись ст.ст.119, 121, ч.4-6 ст.209, ст.210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - вдмовити.

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Бучацька