печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Підпалого В.В.,

при секретарі - Вишневській О.Р.,

за участю скаржника - ОСОБА_1,

державного виконавця, - Валевського О.О.,

розглянув у засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Міністерства юстиції України та Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Поліщука Д.В., начальника Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Коблоша О.Й., старшого державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Журби Т.В., а саме невжиття передбачених законом заходів щодо звернення стягнення на кошти боржника в сумі 4,5 тис. євро, присуджені йому рішенням Європейського суду з прав людини від 02.06.2016 року у справі № 61561/08 ТОВ «Інститут економічних реформ» проти України - незаконною, просить стягнути з ТОВ «Інститут економічних реформ» кошти у сумі 115 000 грн., зобов'язати суб'єктів оскарження звернути стягнення на кошти боржника в сумі 4, 5 тис. євро.

В засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримала скаргу, просила задовольнити.

Державний виконавець Валевський О.О. заперечував проти вимог скарги, просив відмовити у їх задоволенні.

Інші учасники процесу в засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Відповідно до положень ст. 386 ЦПК України неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи та вивчивши матеріали виконавчого провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.08.2016 року по справі № 757/10634/15-ц, задоволено позов ОСОБА_1 та стягнено на її користь з ТОВ «Інститут економічних реформ» кошти в сумі 105 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. на користь ОСОБА_1

На підставі вказаного рішення, Печерським РВ ДВС у м. Києві відкрито виконавче провадження № 52260275.

В поданій до суду скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що не вживаються передбачені законом заходи щодо звернення стягнення на кошти боржника в сумі 4,5 тис. євро, присуджені йому рішенням Європейського суду з прав людини від 02.06.2016 року у справі № 61561/08 ТОВ «Інститут економічних реформ» проти України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Печерського РВ ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві від 19.09.2016 року було відкрито виконавче провадження № 52260275.

Постановою державного виконавця Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Журбою Т.В. від 11.10.2016 року накладено арешт на кошти боржника ТОВ «Інститут економічних реформ» в сумі 126616, 32 грн., які містяться на рахунку АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, та на всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику.

Разом з цим, ОСОБА_1 зверталася із заявами про вжиття заходів примусового виконання рішення.

Крім того, 11.10.2016 року державним виконавцем до АТ «Райффайзен Банк Аваль» направлено платіжні вимоги щодо примусового списання коштів з рахунку боржника, по даній платіжній вимозі кошти з рахунку боржника на депозитний рахунок відділу не перераховувались, платіжна вимога на адресу відділу не поверталася.

Державним виконавцем 17.10.2016 року направлено вимогу щодо проведення виконавчих дій, а саме перевірки майнового стану боржника за адресою: м. Київ, вул. Турівська, 19-Б.

Виходом державного виконавця боржника не розшукано, про що державним виконавцем складено відповідний акт від 25.10.2016 року.

11.11.2016 року державним виконавцем направлено вимогу керівнику підприємства про надання декларації про доходи на майно боржника, дана вимога повернулася на адресу відділу без вручення.

11.01.2017 року було здійснено повторно вихід за юридичною адресою боржника, а саме : м. Київ, б-р Л. Українки, 29, пов. 9 та встановлено, що боржник за вказаною адресою відсутній, що підтверджується актом державного виконавця.

12.01.2017 року державним виконавцем повторно направлено до АТ «Райффайзен Банк Аваль» платіжні вимоги щодо примусового списання коштів з рахунку боржника.

01.02.2017 року на адресу відділу надійшла заява стягувача, в якій вона вказує, що на спеціальний реєстраційний рахунок Департаменту ДВС Міністерства юстиції України надійшли кошти щодо виплати справедливої статисфакції на користь ТОВ «Інстиутут економічних реформ» у розмірі 123472, 19 грн. на що 03.02.2017 року державним виконавцем на адресу Департаменту ДВС Міністерства юстиції України був направлений лист для перевірки вказаного факту.

Листом від 06.03.2017 року в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. у відповідь на вказаний запит, повідомлено, що кошти знаходяться на спеціальному реєстраційному рахунку Департаменту ДВС, а тому не допускається виплата стягувачу стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Проте, відповідно до ч. 5 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із ст. 51 цього Закону).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом.

Разом з цим, згідно ч. 3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Тому, судом встановлено, що скарга є необґрунтованою, оскаржувані дії є правомірними, оскільки вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 47,52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Міністерства юстиції України та Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Підпалий