У Х В А Л А

Іменем України

20 листопада 2017 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Грегуль О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить розірвати укладений ним з відповідачем шлюб, від якого вони спільних дітей не мають.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року, зазначений позов залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Зокрема, в позові зазначається адреса позивача: АДРЕСА_1

На запит суду до суду надійшло повідомлення, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, що відповідач по м. Києву зареєстрованим не значиться.

Згідно зі ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч. 2 ст. 110 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно з ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Згідно з ч. 10 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

У порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову не містить та в позові не викладено обставин і не зазначено доказів того, що позов подано з дотриманням правил підсудності, передбачених: ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 9 і ч. 10 ст. 110 ЦПК України та чим конкретно це підтверджується.

Зокрема, що позов подано: за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування відповідача; за домовленістю подружжя про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання позивачки; за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи); за місцезнаходженням майна відповідача або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

У наданий строк від представника позивачки ОСОБА_5, надійшла підписана останнім заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками, які (заява і додатки) в порушення ч. 1 ст. 120 ЦПК України, подані в одному примірнику.

Крім того, в заяві про усунення недоліків позовної заяви, представник позивача посилається на те, що позивачка не має грошових коштів на поїздку в Туреччину, оскільки не працює, а також є загроза життю позивача на території Туреччини зі сторони відповідача.

При цьому, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119 ЦПК України, зміст заяви про усунення недоліків позовної заяви не містить і цій заяві не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, що за своїм повним майновим станом, позивач позбавлений можливості виїхати до місця проживання відповідача та вирішити питання про розірвання шлюбу на території Туреччини де шлюб і укладався, а також, що на території Туреччини зі сторони відповідача є загроза життю позивача та чим конкретно це підтверджується.

З доданої до заяви про усунення недоліків позовної заяви, копії трудової книжки позивачки лише вбачається, що позивачка ще 2014 році, тобто, ще до реєстрації шлюбу з власної ініціативи припинила свою трудову діяльність.

Тому, ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 07.11.2017 року, зазначений позов повторно залишено без руху з наданням строку для усунення його недоліків з тих підстав, що він не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

У наданий строк до суду 15.11.2017 року від представника позивача: ОСОБА_5, надійшла підписана останнім заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками та з її копією і копією додатків для відповідача.

При цьому, в порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ст. 119 ЦПК України, зміст заяви про усунення недоліків позовної заяви повторно не містить і цій заяві повторно не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів, що за своїм повним майновим станом, позивач позбавлений можливості виїхати до місця проживання відповідача та вирішити питання про розірвання шлюбу на території Туреччини де шлюб і укладався, а також, що на території Туреччини зі сторони відповідача є загроза життю позивача та чим конкретно це підтверджується.

Крім того, з доданої до заяви про усунення недоліків позовної заяви, копії трудової книжки позивача вбачається лише, що позивач ще 2014 році, тобто, ще до реєстрації шлюбу з власної ініціативи припинив свою трудову діяльність.

Відсутність наміру працевлаштовуватись та зазначати відомості про свій повний майновий стан, не є правовою підставою для невиконання чинного законодавства України щодо підсудності цивільних справ.

Разом з тим, у порушення п. 3, п. 5 і п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зміст позову та зміст обох заяв про усунення недоліків позовної заяви, не містять і в них не викладено обставин і не зазначено доказів того, що при вирішенні питання про розірвання шлюбу на території Туреччини де шлюб і укладався, явка і особиста присутність позивача в судовому засіданні є обов'язковою.

Також, ухвалу від 07.11.2017 року позивач отримав 08.11.2017 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи, зворотним поштовим повідомленням.

Заяву про усунення недоліків позовної заяви до суду було подано 15.11.2017 року, тобто, з пропуском п'ятиденного строку.

Вищевикладене дає правові підстави для висновку, що в наданий строк, недоліки позову не усунуто.

За таких обставин, позов слід вважати неподаним.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вважати неподаною і після набрання даною ухвалою чинності, позовну заяву з додатками до неї повернути позивачці.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: