Провадження № 2/520/5664/17
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Комунального підприємства «Автобаза санітарного транспорту» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Відповідач до суду не з'являється, про час і місце слухання справи сповіщався судом у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомив. За згодою позивачевої сторони суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд вислухав представника позивача, вивчив надані документи і встановив наступне:
Позивачева сторона, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась на такі докази: постанову Київського райсуду м.Одеси від 04.11.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП ,копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу АШМД ТД АВТО-2705, висновок автотоварознавчого дослідження автомобіля «АШМД ТД АВТО-2705»,виконане судовим експертом ОСОБА_2 17.11.2016 року з протоколом огляду автомобіля і кошторисом відновлюючого ремонту автомобіля, фінансові документи на оплату експертних робіт на суму 1200 грн, копії телеграм про виклик відповідача на експертне дослідження автомобіля з квитанціями про оплату цих телеграм, звернення до МТСБУ щодо дійсності страхового полісу на автомобіль «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 з відповіддю МТСБУ про відсутність в ЦБД відомостей про укладання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо запитуваного автомобіля, договір про закупівлю послуг за державні кошти №34 з службовою запискою керівника планово-економічного відділу підприємства щодо розміру недоотриманих доходів.
При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що вимоги КП «Автобаза санітарного транспорту» підлягають задоволенню з таких підстав:
За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187,1190 ЦК, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У даному випадку ОСОБА_1, який на законних правових підставах, володів (керував) транспортним засобом в момент ДТП, тому саме він повинен відшкодувати заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду, в розумінні вимог цивільного кодексу.
Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.
Ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачає - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Щодо вимог позивача про стягнення на його користь недоотриманого доходу.
Витрати потерпілого і пошкодження його майна охоплюються поняттям реальних збитків. Не отримані потерпілим доходи складають його упущену вигоду. Як зазначено в ухвалі Верховного Суду України від 29 березня 2006 року при визначенні конкретного розміру упущеної вигоди слід виходити з реальних умов комерційного обороту, не вдаючись в область припущень про вірогідні прибутки. При доведенні розмірів неотриманого прибутку не беруться до уваги гадані розрахунки позивача. Суди зобов»язані вимагати в цьому випадку представити письмові докази можливості отримання прибутку.
Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України - стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати - у даному випадку це витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн, витрати на проведення експертних робіт в сумі 1200 грн і витрати на поштові послуги з повідомлення відповідача про час і місце експертного дослідження в сумі 253 грн. Квитанції про ці витрати додані до матеріалів справи. Загальна сума судових витрат 2831 грн.
Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд
Позов Комунального підприємства «Автобаза санітарного транспорту» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Автобаза санітарного транспорту» судові витрати в сумі 2831 грн.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Калашнікова О. І.