Номер провадження 2-о/756/83/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року Оболонський районний суд м.Києва

в складі: головуючого - судді - Яценко Н.О.

за участю секретаря - Хоменко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування вказує, що вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, являється донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та відповідно, онукою матері її батька, тобто її бабусі ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_3 її бабуся, ОСОБА_3, померла і була похована на Лук'янівському кладовищі у м. Києві на ділянці НОМЕР_1.Однак у жовтні 2016 року, коли заявниця вирішувала із адміністрацією кладовища питання щодо її прав, як онуки похованої бабусі на використання ділянки НОМЕР_1 на Лук'янівському кладовищі поховання в майбутньому, з'ясувалося, що згідно документів сімейного архіву прізвище її бабусі, ОСОБА_3, зазначено в різних варіантах у документах.

Згідно даних про смерть та поховання на Лук'янівському кладовищі бабусі заявниці, а також запису про народження її батька ОСОБА_2, в якому її бабуся записана його матір'ю, «прізвище» бабусі зазначено із розбіжностями у написанні, а зокрема, як «ОСОБА_3» - «ОСОБА_3».

Таким чином, на сьогоднішній день склалася ситуація, за якої ОСОБА_3/ОСОБА_3 є бабусею заявниці, але вона, будучи її рідною онукою, позбавлена можливості в позасудовому порядку отримати право на використання за призначенням ділянки на Лук'янівському кладовищі, на якій більше 60-ти років тому назад була похована її рідна бабуся.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення у даній справі факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для можливості реалізації свого права на використання ділянки на кладовищі за правом споріднення із похованою особою, тобто її рідною бабусею, ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із заявою про встановлення тих юридичних фактів, що вона, ОСОБА_1, дійсно являюсь онукою ОСОБА_3/ОСОБА_3, а ОСОБА_3 та ОСОБА_3, при цьому, являються однією і тією ж особою.

В судовому засіданні заявниця заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, направив на адресу суду пояснення в яких просив розглянути справу за відсутності представника ГТУЮ у м. Києві та поклав вирішення спору на розсуд суду. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі представника ГТУЮ.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Той факт, що ОСОБА_3/ОСОБА_3 дійсно являється бабусею ОСОБА_1, а також той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 являються однією і тією ж особою, доводиться наступними обставинами, а саме як вбачається із Свідоцтва про народження ОСОБА_1 її батьками записані: «батько» - ОСОБА_2 та матір - ОСОБА_6 (а.с. - 13).

Відповідно до листа від 02.11.2016 року Центрального державного архіву України, м.Київ відносно архівної довідки про народження ОСОБА_2 зазначено, що у метричній книзі Макаріївської церкви на Юрківці в м.Києві за 1916 р. виявлено запис про народження ОСОБА_2 такого змісту: «№ 39. ОСОБА_2. Народився ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки: міщанин м. Києва ОСОБА_7 ? і його законна дружина ОСОБА_3, обоє православні». Згідно позначки «*» у записі про народження зазначено, що по батькові та прізвище батька виправлено олівцем на «ОСОБА_7» та зроблено приписку : «В22/ХІ-20 р.». Датовано за старим стилем. (а.с.-14).

Тобто виходячи з виправлень, внесених до актового запису про народження батька ОСОБА_1 є очевидним, що було допущено описку, зокрема, і у прізвищі дідуся заявниці, ОСОБА_7., в результаті чого прізвище бабусі ОСОБА_1, ОСОБА_3, як «законної дружини ОСОБА_3», записувалося в різних особистих та офіційних документах по-різному із допущенням лінгвістичних описок і як «ОСОБА_3», і як «ОСОБА_3»;

Тобто бабуся заявниці, матір її батька ОСОБА_2, була зазначена матір'ю її батька спочатку за прізвищем «ОСОБА_3», а після виправлень у прізвищі чоловіка - дідуся заявниці ОСОБА_7, і як «ОСОБА_3», що і спричинило у свою чергу перенесення різних записів прізвища її бабусі в офіційні документи.

Таким чином, є доведеним той факт, що ОСОБА_3/ОСОБА_3, яка записана матір'ю батька заявниці ОСОБА_2 згідно запису про його народження, та ОСОБА_3 згідно Свідоцтва про смерть та даних про поховання, дійсно являються однією і тією ж особою, і дійсно являється бабусею ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 256, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 являються ідентичними особами, тобто однією і тією самою людиною, а тому ОСОБА_3, при цьому, дійсно являється бабусею ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: