Справа № 740/4918/16-ц
Провадження № 2/740/352/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 березня 2017 року м. Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,
з участю позивача, представника позивача-адвоката ОСОБА_1, представника органу опіки та піклування Ніжинської міської ради-Євса Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,
Позивачем заявлені вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнення аліментів на даних неповнолітніх дітей у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком даних дітей, мати яких ОСОБА_5 померла 14 січня 2016 року, позивач, яка є матір»ю ОСОБА_5, з початку 2015 року здійснює догляд, утримання та виховання даних дітей, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків, матеріальна допомога від останнього відсутня.
В судовому засіданні 03 березня 2017 року позивач підтримала позов за обставин, викладених в позовній заяві, пояснивши, що здійснює утримання та виховання ОСОБА_4 останні 6 років, ОСОБА_3 останні 4 роки, діти перебувають на обліку органу опіки з 2014 року. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом ОСОБА_1.
Представник органу опіки та піклування Ніжинської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні 03 березня 2017 року вважав за необхідне позов задовольнити.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 03 березня 2017 року показав, що є дядьком ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які з 2012 року постійно проживають у позивача, після смерті матері дітей він приймає участь у їх утриманні та вихованні, відповідач за останні 4 роки жодного разу не навідався до дітей, не спілкується з ними, не бере участі в їх утриманні, після смерті матері дітей відповідач сказав, щоб діти жили з бабусею.
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку ст.171 СК України в судовому засіданні 03 березня 2017 року пояснив, що з 2012 року постійно живе разом із позивачем, яка є його бабусею, остання здійснює його догляд та утримання, відповідач з ним не спілкується і не навідується, не заперечує проти позбавлення відповідача батьківських прав..
Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки не повідомлені, заяви про розгляд справи за відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивач та її представник, представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не заперечують проти такого порядку вирішення справи.
В судове засідання 21 березня 2017 року учасники судового розгляду не з»явились, згідно клопотання від 21 березня 2017 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримує заявлені вимоги, просить продовжувати розгляд справи за відсутності.
Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав.
Статтею 10 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві, відповідно до даної статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст.57?60 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку засобом захисту прав дитини, і з іншого, заходом впливу на батьків, які не виконують свої батьківські обовязки щодо дитини, а тому є крайнім заходом впливу на цих осіб.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати дітей ОСОБА_5 померла 14 січня 2016 року, діти тривалий час проживають разом із позивачем, яка є їх бабусею, окремо від відповідача, який тривалий час не бере участі у їх вихованні та утриманні, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 мають батька, який, проживаючи в одному населеному пункті з ними, без поважних причин не виконує свої батьківські обов"язки по їх утриманню та вихованню. Висновок органу опіки та піклування Ніжинської міської ради від 29 вересня 2016 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав містить висновок щодо розв"язання спору. Відповідно до довідки ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області» від 20 грудня 2016 року ОСОБА_3 не цікавиться навчанням свого сина ОСОБА_4, вихованням якого займаються його бабуся. Згідно нотаріально посвідченої заяви від 05 вересня 2016 року відповідач відмовляється від батьківських прав щодо своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Згідно показань свідка ОСОБА_7 відповідач без поважних причин не бере участі у вихованні та утриманні своїх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Зазначені фактори в сукупності розцінюються судом як ухилення відповідача від виховання своїх дітей, оскільки відповідач свідомо, без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов"язками, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно даних дітей відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України. Підстави на підтвердження необхідності зміни ставлення відповідача до виховання дітей в судовому засіданні не встановлені.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст.198, 199 цього Кодексу,-і своїх повнолітніх дочку, сина. Приписами ч.2 ст.166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не отримують від відповідача грошової або іншої матеріальної допомоги, дані діти проживають разом із позивачем і перебувають на її утриманні, домовленість сторін про сплату аліментів відсутня. Згідно постанови Ніжинського міськрайонного відділу ДВС від 06 березня 2017 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду №2-1865, виданого 28 грудня 2011 року, про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3,-у зв»язку із смертю стягувача ОСОБА_5. За таких обставин відповідач, як батько неповнолітніх дітей, повинен утримувати їх до досягнення ними повноліття відповідно до ст.180 СК України, позивач вправі звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути аліменти у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача, заперечення відповідача відсутні, що є підставою для стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в частці від його заробітку (доходу). При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини відповідно до ст.182 СК України і вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача.
Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягають стягненню на користь позивача 551 грн. 20 коп судового збору, в дохід держави за вимогу про сплату аліментів-
551 грн. 20 коп судового збору.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 212-215, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на неповнолітніх дітейЦиба ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 / 3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 26 грудня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп судового збору.

Направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя В.П. Олійник.