Справа № 572/1742/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2017 року
Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - Слободянюка Б.К.
при секретарі - Кудіній А.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Сарненської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з 25.04.2015 року перебував у шлюбі з відповідачем від якого народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 12.04.2017 року шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на його утриманні.
В судове засідання позивач не з'явився, письмовою заявою позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним, через оголошення в газеті «Вісті Рівненщини», тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Сарненської РДА письмовою заявою справу просили розглянути без їхньої участі, висновок органу опіки та піклування від 03.07.2017 року №15/39-615 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4» підтримали.
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьківських прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі ст.3 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст.18 даної Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" № 2402-III від 26.04.2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " : ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 виданого 09.02.2016 року, батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 12.04.2017 року рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 12.04.2017 року (а.с.4).
Довідка Любиковицької сільської ради від 10.05.2017 року підтверджує факт перебування дитини на утриманні батька. (а.с. 5).
Згідно характеристики виданої виконкомом Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_2 зарекомендувала себе з незадовільної сторони. Виховання та догляд за дитиною здійснює батько - ОСОБА_1. До сільської ради неодноразово надходили скарги від головного лікаря АЗПМС Артюшок-Гришкової А.В., дільничої медсестри Костецької Т.В. щодо неналежного догляду дитини матір'ю ОСОБА_2. (а.с 7).
Згідно характеристики виданої виконкомом Любиковицької сільської ради Сарненського району Рівненської області ОСОБА_1 зарекомендував себе з позитивної сторони, займається вихованням малолітньої дочки ОСОБА_3 Скарг на його поведінку до сільської ради не надходило (а.с.9).
Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 06.06.2017 року сім'ї ОСОБА_1 встановлено, що сім'я має всі необхідні зручності для росту та розвитку дитини. (а.с.8).
Із висновку органу опіки і піклування Сарненської РДА від 03.07.2017 року (а.с.11-12) встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків по утриманню і вихованню неповнолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 а тому в інтересах дитини доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав. Крім того в даному висновку зазначено, що у письмовій заяві-згоді від 07.06.2017 року ОСОБА_2 повідомила, що вона дійсно не виконує батьківські обов'язки належним чином та не має наміру виконувати їх у майбутньому, не заперечила щодо позбавлення її батьківських прав.
В зв'язку з чим суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов'язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом.
При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя та приходить до висновку про доцільність стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.
Керуючись ст.ст.164,165, 166, 180,181 Сімейного кодексу України, ст.ст.5,6,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця починаючи з 26.07.2017 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць відповідно до ст. 367 ЦПК України обернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: .