Справа № 673/1222/17
Провадження № 2/673/638/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2017 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Дворнін О.С.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання державного акта на право приватної власності на землю недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року представник позивача ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, вказавши, що 24.10.2015 року помер батько позивачки ОСОБА_5, після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є земельна ділянка, загальною площею 0,62 га, розташована про вул. Молодіжній, 27 в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, 0,25 га з яких передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка є спадкоємицею першої черги до майна померлого ОСОБА_5 за законом, проте при зверненні її до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яким є державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданий на підставі рішення 14 сесії ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, не відповідає вимогам законодавства, оскільки у ньому наявні неточності щодо місця розташування земельної ділянки. Враховуючи те, що через наведену обставину позивачка позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті батька, представник позивачки просив визнати вказаний державний акт недійсним із наведених підстав.

В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, надали заяву про слухання справи у їх відсутності, в якій позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується письмовим повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та покладаючись при вирішенні спору на думку суду.

Дослідивши письмові заяви учасників процесу та матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

За змістом статей 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом обєктивно встановлено, що 24.10.2015 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БВ №263880, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданого на підставі рішення 14 сесії ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, ОСОБА_5 був власником земельної ділянки, загальною площею 0,62 га, з яких 0,25 га передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства.

Разом із цим, зі змісту вказаного державного акта вбачається, що місцем розташування земельної ділянки у ньому зазначено с. Маниківці, вул. Петровського 25;27 ОСОБА_4 сільської Ради.

Наведе свідчить про те, що відомості про місце розташування земельної ділянки містять неточності і конкретна її адреса в державному акті не зазначена.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час видачі спірного державного акта, тобто 26.09.2002 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів оренди землі, затвердженої Наказом №43 від 4 травня 1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України м. Київ 4 червня 1999 року за №354/3647 (в редакції, чинній на час видачі спірного державного акта, тобто 26.09.2002 року) усі записи в державному акті мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Як вбачається із витребуваної судом та оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи №163/2015, заведеної приватним нотаріусом Деражнянського районного нотаріального округу ОСОБА_6 до майна померлого ОСОБА_5, спадкоємцями до майна останнього за законом є його дружина ОСОБА_7 та діти ОСОБА_2 і ОСОБА_8

Матеріалами спадкової справи також підтверджується, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відмовилися від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_2 прийняла її та відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 05.07.2016 року успадкувала належні ОСОБА_5 житловий будинок, розташований по вул. Молодіжній, 25/1 (колишня адреса вул. Петровського, 23) в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, житловий будинок із надвірними будівлями, розташований по вул. Молодіжній, 27 (колишня адреса вул. Петровського, 6) в с. Маниківці Деражнянського району Хмельницької області, та земельну ділянку, площею 2,9740 га, кадастровий номер :02:005:0085, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При цьому, згідно з письмовим повідомленням нотаріуса №292/02-14 від 12.05.2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, загальною площею 0,62 га, з яких 0,25 га передано для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 0,37 га для ведення особистого підсобного господарства, у звязку з тим, що державний акт на неї не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, суд приходить до висновку про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданий на імя ОСОБА_5 26.09.2002 року на підставі рішення 14 сесії ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, був виданий із порушенням встановлених законодавством вимог, що позбавляє позивачку ОСОБА_2, як спадкоємицю до майна померлого ОСОБА_5 за законом, у повній мірі реалізувати права як спадкоємця, а тому наявні підставі для визнання такого державного акта недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 125, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 15, 60, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №023553, виданий на імя ОСОБА_5 26.09.2002 року на підставі рішення 14 сесії ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів від 14.08.1993 року та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №194, недійсним.

Складання повного рішення було відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_9