13.11.2017 Справа № 363/1621/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі Рибки І.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна. Свій позов обґрунтовує тим, що 01.07.2006 року між нею та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва за актовим записом № 1208. Від спільного шлюбу мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з ними та перебувають на утриманні відповідача. З кінця 2016 року вона з відповідачем почали проживати окремо один від одного, що стало наслідком неодноразового застосування відповідачем відносно неї насилля, за одним із фактів такого насилля, СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження за № 0000246 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України. В зв'язку з цим їх спільне життя і збереження укладеного шлюбу стало неможливим. З відповідачем вона припинила шлюбні стосунки та перестала вести спільне господарство. Вказала, що примирення між нею та відповідачем неможливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище чоловіка - ОСОБА_1. Крім того, вказала, що вони з відповідачем досягли згоди що їхні діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. Однак, угоди про добровільний поділ майна, що є їхньою спільною власність між ними не досягнуто. За час проживання у шлюбі ними було набуто таке майно: автомобіль легковий KIA SORENTO 2012, Універсал - В вартістю 451 585, 68 грн.; земельна ділянка площею 0,0980 га, кадастровий номер НОМЕР_4вартістю 35 152, 60 грн.; земельна ділянка площею 0,1156 га, кадастровий номер НОМЕР_5 вартістю 116 443, 88 грн. Оскільки разом з нею залишаються проживати троє їхніх дітей, і в даний час вона не працює, а тому вважає, що автомобіль повинен належати їй та дітям; земельні ділянки повинні бути поділені між нею та відповідачем у рівних частках.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги повністю підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти задоволення позову в частині залишення автомобіля позивачу, вважає, що все майно придбане в період шлюбу, яке необхідно поділити порівну.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини першої ст. 50 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування".

Судом встановлено, що між сторонами дійсно 01.07.2006 року було укладено шлюб, який було зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1208 (а.с. 12).

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в свідоцтві про народження дітей сторони записані їх батьками (а.с. 13-15).

Під час розгляду справи з'ясувалося, що сторони однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

За наявності таких обставин збереження цього шлюбу надалі є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу та розірвати шлюб між сторонами, який зареєстровано Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1208.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя судом зазначається наступне.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжях; за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ. набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Стаття 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

За час проживання у шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було набуто таке майно: автомобіль легковий KIA SORENTO 2012, Універсал - В вартістю 451 585, 68 грн.; земельна ділянка площею 0,0980 га, кадастровий номер НОМЕР_4 вартістю 35 152, 60 грн.; земельна ділянка площею 0,1156 га, кадастровий номер НОМЕР_5 вартістю 116 443, 88 грн., що підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи (а.с. 16,22-35).

Згідно роз'яснень даних в п.п. 19, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відтак, судом встановлено, що автомобіль придбано під час перебування сторін у шлюбі і для забезпечення потреб сім'ї, а тому в силу викладених вимог Закону він вважається спільним сумісним майном подружжя, також вказане стосується спірних земельних ділянок, щодо поділу яких в рівних частинах погодились під час розгляду справи і сторони.

Враховуючи, що спірні земельні ділянки та автомобіль є неподільною річчю, і жодною із сторін не вчинено дій, передбачених ч.ч. 4, 5 ст.71 СК України, суд вважає за необхідне визнати ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, а тому позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно дост. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 5-11, 60, 61,209. 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1) та ОСОБА_2 зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 1208.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1) право приватної власності на 1/2 частину автомобіля легкового KIA SORENTO 2012, Універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_3) право приватної власності на 1/2 частину автомобіля легкового KIA SORENTO 2012, Універсал - В, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Земельну ділянку за адресою: Київська область, Вишгородський район, Пірнівська сільська рада ГО «Садівницьке товариство «Весняне» площею 0,0980 га, кадастровий номер НОМЕР_4 поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? частині за кожним.

Земельну ділянку за адресою: Київська область, Вишгородський район, Старопетрівська сільська рада площею 0,1156 га, кадастровий номер НОМЕР_5 поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах по ? частині за кожним.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН: НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН: НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 040 (три тисячі сорок) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його отримання копії цього рішення в апеляційний суд Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Головуючий М.Б. Баличева