Справа № 357/3170/17
У Х В А Л А

28.03.2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цуранов А.Ю. перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана вище позовна заява ОСОБА_1

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 119 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється у розмірі - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування законодавства про судові витрати у цивільних справ» від 17.10.2014 року № 10 розяснено, що документи, на підставі яких перераховуються суми судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Разом з цим, представником позивача додано до позовної заяви ксерокопію квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 300 грн., а також нею подано заяву про розстрочення сплати судового збору позивачу в розмірі 520,90 грн. до 30.04.2017 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаний порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати врегульовано правилами ст. 82 ЦПК України.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Враховуючи вищевикладене, вважаю про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору для звернення до суду з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження важкого матеріального стану.

Таким чином, звертаючись до суду з цим позовом не надано доказів сплатити судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 8 ст. 119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

В порушення вищевказаних правових норм представником позивача ОСОБА_3 не надано належних доказів наявності повноважень на звернення до суду з даним позовом, оскільки до позовної заяви додано лише ксерокопію довіреності від 26.01.2017 року на її ім'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Однак, позивачем не обґрунтовано зміст позовних вимог та не надано доказів на підтвердження відкритого та безперервного володіння будинком № 96 по вул. Василя Симоненка (Калініна) в м. Біла Церква, а також доказів звернення та відповідної відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, тому вказану заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків. У разі не усунення недоліків у встановлений в ухвалі строк, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 5 ст. 121 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4