У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2017 Справа №2-38/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

Головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо визнання дій неправомірними та скасування постанови про арешт майна боржника,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із скаргами на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області у яких просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2017 року, визнати виконавче провадження таким, що підлягає закінченню. Крім цього, просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 29 червня 2017 року. В обґрунтування поданих скарг зазначив, що ст..25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судове засідання подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби в судове засідання подала письмові заперечення щодо поданої скарги відповідно до яких зазначила, що державним виконавцем на підставі ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» 29 червня 2017 року правомірно винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме і не рухоме майно боржника.

Представник заінтересованої особи ПАТ КБ "Надра" Тернопільського регіонального управління" в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, вважає, що подана скарга не підлягає до задоволення, оскільки вважає, що державним виконавцем дії з приводу арешту майна боржника вчинено з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження», у задоволенні скарги просить відмовити.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавчий лист виданий 10.05.2017р. Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області по справі №2-38/11 про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі відділення ПАТ КБ "Надра" Тернопільське регіональне управління" заборгованості за кредитним договором №311/2007-Ф від 28.04.2007 року в сумі 208 701,13 дол. США, що в гривневому еквіваленті складає 1667313,32 грн. а також 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді та 1700 грн. судового збору, яке відкрите на підставі постанови державного виконавця від 29.06.2017 року.

29 червня 2017 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

29 червня 2017 року в ході вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 54211921, заступником начальника відділу ДВС ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_5, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме його майно.

В силу вимог ст..56 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції Закону який був чинний на момент винесення спірної постанови, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Крім цього, в силу вимог п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; Частиною 5 зазначеного Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ст..34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;

2) затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення;

3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника;

4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;

7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів;

8) визнання боржника банкрутом;

9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;

14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв'язку з цим перераховані до Державного бюджету України;

15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;

16) погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно із ст. ст.10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті чи вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Скаржником у поданих скаргах не наведено вагомих мотивів та підстав з яких він вважає, що спірні постанови є незаконними та підлягають скасуванню, а виконавче провадження підлягаєж закінченню.

За таких обставин, аналізуючи матеріали скарги та досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що при винесенні спірних постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника державним виконавцем не допущено порушень вимог ст..26, 56 Закону України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні скарг ОСОБА_1 у цій частині слід відмовити. Також, не підлягають до задоволення вимоги скаржника в частині вимог щодо визнання виконавчого провадження закінченим, оскільки підстави, передбачені ст..34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких воно підлягає закінченню на даний час відсутні.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 383-389 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарг ОСОБА_1 на дії державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області щодо визнання дій неправомірними та скасування постанов про арешт майна боржника та про відкриття виконавчого провадження, відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з моменту її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий В.В.Ромазан