Справа № 196/250/17
№ провадження 6/196/5/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2017 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

при секретарі - Дорошенко В.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов'язань,

В С Т А Н О В И В:

21 березня 2017 року головний державний виконавець Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням погодженим з начальником Царичанського РВ ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання ним аліментних зобов'язань згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

На обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 1079 від 04.02.2012р. по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-5614 від 12.12.2011р., виданого Царичанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Виконавче провадження відкрито 04.02.2012 року.

Боржник є громадянин України, добровільно рішення суду не виконує, кошти на утримання дитини не сплачує.

Боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості щодо його працевлаштування відсутні, допомогу у центрі зайнятості, а також дохід у вигляді пенсії, іншого виду доходів, з якого можливо провести утримання, не отримує. Має заборгованість по сплаті аліментів згідно складеного розрахунку.

Боржник неодноразово викликався до відділу Царичанського РВ ДВС для сплати заборгованості, попереджався про кримінальну відповідальність за ст.164 КК України, але заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що свідчить про те, що боржник ухиляється від сплати аліментів.

Для виконання зазначеного рішення суду державним виконавцем на підставі п.5 ч.3 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" перевірено майновий стан боржника. В результаті вжитих заходів встановлено відсутність майна, на яке можна звернути стягнення органами державної виконавчої служби.

Головний державний виконавець Браславець Л.В. в судовому засіданні заявлене подання підтримала та на обґрунтування своїх вимог посилалась на обставини, викладені в поданні.

Розгляд даного подання, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, здійснюється негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України та в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.Так, п.5 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але й ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними, в тому числі, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Отже, забезпечення майнових прав та зобов'язань не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод людини.

В судовому засіданні встановлено, що до подання додано розрахунок заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на суму 33967,49 грн. станом на 01.03.2017 року; копії відповідей на запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України про відсутність інформації щодо ОСОБА_2, які належним чином не завірені; копія виклику ОСОБА_2 у відповідності до ст. 5 ЗУ "Про виконавче провадження", але не надано доказів вжиття головним державним виконавцем всіх дій, які передбачені Законом України Про виконавче провадження і спрямовані на погашення боргу, не надано доказів попередження боржника про розмір його заборгованості. Не додано доказів чи вживав головний державний виконавець в повній мірі заходи для розшуку нерухомого та рухомого майна боржника. Не додано доказів про наявність чи відсутність коштів на рахунках, для належного виконання рішення суду та погашення наявного боргу, чи повідомлявся боржник про направлення до суду подання про тимчасове обмеження виїзду за межі України.

Також, до подання не надано доказів того, що ОСОБА_2 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до виникнення заборгованості, або боржник безпідставно не з'являється на виклик державного виконавця, не додано довідки, з якої би вбачалося, чи звертався ОСОБА_2 за отриманням паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Отже, на думку суду, викладені у поданні головного державного виконавця Царичанського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області доводи не ґрунтуються на доказах та не дають підстав вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення, оскільки головний державний виконавець посилається лише на факт наявності у боржника невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_2 права на виїзд за межі України, а тому у задоволенні подання головного державного виконавця слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ч.ч.2,3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.5 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним його аліментних зобов'язань - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п"яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області області через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя А.В. ЗУБІЙ