УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ЗакропивногоО.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Тріумф» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 2 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого стало публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на № 1), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 250 тис. доларів США, зі сплатою 11,9 % річних, строком до 1 квітня 2038 року.

Виконання позичальником зобов'язань було забезпечено укладеними договорами поруки від 2 квітня 2008 року: № 193401 - між АКІБ «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Тріумф» (далі - ТОВ «Тріумф»), № 193375 - між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, № 193379 - між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7, № 193380 - між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого до останнього перейшло право вимоги за зазначеним кредитним договором.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 25 лютого 2014 року розмір заборгованості становить 3 182 084 грн 88 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2 196 655 грн 01 коп.; сума заборгованості за відсотками - 985 429 грн 87 коп.

Враховуючи викладені обставини, ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути солідарно із відповідачів зазначену суму заборгованості.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ТОВ «Тріумф» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 3 182 084 грн 88 коп., з яких: 2 196 655 грн 01 коп. - сума заборгованості за кредитом, 985 429 грн 87 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ПАТ «Дельта Банк» у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 514, 517, 526, 554, 1054 ЦК України, належним чином оцінивши подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із недоведеності банком заявлених позовних вимог.

Колегія погоджується з такими висновками.

Із матеріалів справи вбачається, що 2 квітня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 0, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 250 тис. доларів США з розрахунку 11,9 % річних на строк із 2 квітня 2008 року по 1 квітня 2038 року.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. Відповідно до акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв документи щодо стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_4 за кредитним договором № 0 (а.с. 76).

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором кредиту № 1 від 30 жовтня 2009 року ОСОБА_4, відповідно до якого загальна заборгованість за договором складає 2 744 818 грн 74 коп., та виписку по особовим рахункам з 19 грудня 2011 по 29 травня 2015 року (а.с. 185, 186).

Апеляційний суд правильно зазначив, що такі докази не підтверджують наявність кредитної заборгованості та її розмірів за кредитним договором від 2 квітня 2008 року № 0, оскільки вони стосуються іншого кредитного договору, що також підтверджується довідкою ПАТ «Дельта Банк» від 25 лютого 2014 року (а.с. 61).

Колегія відхиляє доводи касаційної скарги про те, що було змінено номер кредитного договору, оскільки документально вони не підтверджені.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області від 7 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик