АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/1139/17
Провадження № 22-ц-/790/4980/17 Головуючий І інстанції: Бобко Т.В.
Категорія: сімейні Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів,-

в с т а н о в и л а:
У лютому 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на їх користь аліменти на своє утримання в розмірі 33% з усіх видів заробітку відповідача, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на одну особу щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання.

В обґрунтування вимог посилались на те, що на підставі виконавчого листа, виданого Харківським районним судом Харківської області, з ОСОБА_1 на їх користь стягувались аліменти у розмірі 33% від всіх видів заробітку відповідача. У зв`язку із досягненням позивачами повноліття в 2016 році відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа. Вони на даний час є курсантами Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, в зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги від батька, так як фактично знаходяться лише на утримання матері ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_5 військовослужбовець, офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, інших дітей на утриманні не має, в зв`язку з чим має можливість сплачувати аліменти на їх утримання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.06.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто аліменти на період навчання в розмірі 1/9 частини всіх видів доходу щомісячно на кожного, починаючи з 24 лютого 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 двадцяти трьох років. В інші частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачі перебувають на повному державному утриманні, в зв`язку з чим додаткових витрат не потребують.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання, суд першої інстанції виходив з можливості відповідача сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками повнолітніх ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6 ).

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірваний.

Згідно наказу начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 26.07.2016 року № 181 позивачі зараховані курсантами першого курсу університету, перебувають на військовій службі на повному державному забезпеченні. Згідно довідок про доходи від 26.05.2017 року позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є курсантами, загальна сума доходу кожного за основним місцем роботи за період з 01.08.2016 року по 31.05.2017 року склала по 2055,81 грн. (208 грн. щомісячно) ( а.с. 40 41, 116, 139 - 145 ).

Батько - ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працює у військовій частині НОМЕР_1 . Згідно довідки №74/3-354 від 26.04.2017 року, заробітна плата за період жовтень 2016 березень 2017 склала 61568,84 грн., середньомісячна заробітна плата складає 9293,41 грн. ( а.с. 34 39, 55 ).

Відповідач має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на його утриманні ( а.с. 33 ).

Мати - ОСОБА_4 офіційно працевлаштована паркувальником ФОП ОСОБА_7 , згідно довідки про середню заробітну плату вона з листопада 2016 року хворіє та заробітної плати не отримує. З 18.11.2016 року знаходиться на лікуванні з приводу отриманої сукупної травми, у тому числі перелому кісток тазу, забій головного мозку ( а.с 123 126, 128 ).
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом при визначенні розміру аліментів враховано майновий стан відповідача, те, що він має на утриманні неповнолітню доньку, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
Беручи до уваги зазначені обставини, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про покладення на відповідача обов`язку з утримання повнолітніх синів є вірним, а розмір аліментів, визначений судом першої інстанції, є обґрунтованим.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що сини навчаються у військовому університеті, перебувають на військовій службі, забезпечені всім необхідним, кошти їм не потрібні, а тому він не повинен нічого сплачувати, судовою колегією не приймаються.
Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття ( незалежно від форми навчання ), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 27 червня 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.
Головуючий
Судді