Ухвала

іменем україни

15 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

Писаної Т.О., МостовоїГ.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Джубаби Д.О.,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 09 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Джубаби Д.О.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначала, що в Другому міському відділі державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції (далі - відділ ДВС) знаходиться на виконанні виконавчий лист Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про стягнення з неї на користь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 184 706 грн 37 коп.

Під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем звернено стягнення на належну заявниці квартиру АДРЕСА_1. Згідно зі звітом про оцінку майна, складенимекспертом Шаповалом Ю.Г., вартість указаної квартири станом на 31 травня 2012 року становила 198 886 грн.

Постановою державного виконавця від 16 жовтня 2012 року виконавче провадження було зупинено, внаслідок чого шестимісячний строк чинності звіту про оцінку майна сплив.

ОСОБА_3 вказувала, що їй стало відомо про те, що в подальшому,

09 лютого 2015 року,квартиру реалізовано на прилюдних торгах, переможцем яких визнано ОСОБА_7 Разом із тим державний виконавець не повідомив заявницю про поновлення виконавчого провадження та результати повторної оцінки майна. У звʼязку із цим ОСОБА_3 просила визнати вказані дії державного виконавця незаконними.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2015 року вимоги скарги задоволено.

Визнано дії державного виконавця щодо неповідомлення ОСОБА_3 про поновлення виконавчого провадження та про результати оцінки майна неправомірними.

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 09 грудня 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 09 грудня 2015 року скасувати та залишити в силі ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 жовтня 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3 та визнаючи дії державного виконавця про поновлення виконавчого провадження та про результати оцінки майна неправомірними, суд першої інстанції виходив із того, що вказані дії вчинені державним виконавцем з порушенням норм Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV).

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до закону та в межах наданих йому повноважень.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2011 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 кошти за договором позики в розмірі 184 706 грн 37 коп.

04 січня 2012 року стягувач предʼявив виконавчий лист до виконання до відділу ДВС, після чого державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 752/19-12.

Під час примусового виконання рішення суду державний виконавець звернув стягнення на належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

06 березня 2012 року державний виконавець провів опис квартири та наклав на неї арешт, про що ним складено відповідний акт.

Постановою державного виконавця від 23 вересня 2014 року призначено експерта у виконавчому провадженні для оцінки квартири.

03 жовтня 2014 року до відділу ДВС надійшов звіт № 166 оцінювача товариства з обмеженою відповідальністю «Центр незалежної оцінки «Проскурів-Експерт» ШаповалаЮ.Г., згідно з якимстаном на 31 серпня

2014 року вартість квартири становить177 918 грн.

08 жовтня 2014 року державний виконавець направив ОСОБА_3 рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому листі, повідомлення від 07 жовтня 2014 року № 31934 про результати оцінки квартири. Цей лист не був одержаний ОСОБА_3, внаслідок чого

11 листопада 2014 року оператор поштового звʼязку повернув його відправнику зазакінченням строку зберігання.

Під час проведення 30 січня 2015 року електронних торгів квартира була реалізована. Переможцем торгів визнано ОСОБА_7, який придбав квартиру за ціною 174 359 грн 61 коп.

Постановою державного виконавця від 19 лютого 2015 року виконавчий лист повернуто стягувачу ОСОБА_5 на підставі п. 8 ч. 1

ст. 47 Закону № 606-ХІV.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами виконавчого провадження № 752/19-12 та наявними у справі письмовими доказами.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 387 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 606-ХІV, державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Статтями 37 і 38 Закону № 606-ХІV встановлені підстави для зупинення виконавчого провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 39 Закону № 606-ХІV державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтями 37 і 38 цього Закону, яка затверджується начальником або заступником начальника відділу, якому підпорядкований державний виконавець. Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобовязаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копія постанови надсилається сторонам у триденний строк.

В силу ч. 1 ст. 31 Закону № 606-ХІVкопії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 58 Закону № 606-ХІVвизначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності-субєкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 оскаржує дії державного виконавця щодо неповідомлення її про поновлення виконавчого провадження та результати оцінки майна, вчинені ним у виконавчому провадженні № 752/19-12.

Судом встановлено, що постанова про зупинення виконавчого провадження від 16 жовтня 2012 року (а. с. 61) винесена державним виконавцем Процюком О.О. у виконавчому провадженні № 34766302, відкритому останнім на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2012 року про накладення арешту на квартиру.

При цьому встановлено, що згідно з довідкою житлово-експлуатаційної контори від 10 жовтня 2014 року № 1, яка міститься в матеріалах виконавчого провадження № 752/19-12, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1. Цю адресу проживання ОСОБА_3 зазначено й у виконавчому листі. До того ж, остання не повідомляла державного виконавця про зміну місця проживання або місцезнаходження

(ч. 5 ст. 12 Закону № 606-ХІV).

Державним виконавцем було надіслано ОСОБА_3 повідомлення про результати оцінки квартири рекомендованим листом за вищевказаною адресою, про що свідчать повідомлення, реєстр рекомендованих поштових відправлень, фіскальний чек про оплату послуг звязку (а. с. 72-74, 76).

Згідно з довідками Хмельницького поштамту Центру поштового звязку № 1 (а. с. 120-121, 125) ОСОБА_3 не одержала це поштове відправлення, внаслідок чого в силу п. п. 116, 117 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, поштове відділення повернуло його відправнику.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що постанова про зупинення виконавчого провадження від 16 жовтня 2012 року винесена державним виконавцем Процюком О.О. у виконавчому провадженні

№ 34766302, відкритому останнім на виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2012 року про накладення арешту на квартиру, не стосується виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 коштів за договором позики в розмірі 184 706 грн 37 коп. Разом із тим судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи не містять даних про те, що вказане виконавче провадження зупинялось і поновлювалось державним виконавцем, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця щодо неповідомлення її про поновлення виконавчого провадження та результати оцінки майна, вчинені державним виконавцем у виконавчому провадженні № 752/19-12.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 ЦПК України за наслідками розгляду касаційної скарги на ухвалу суд касаційної інстанції має право постановити ухвалу про відхилення касаційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 09 грудня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.О. Писана Г.І. Мостова