Справа № 569/3924/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Першко О.О.,

секретар Прокопчук Л.М.,

за участю державного виконавця Мельника В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 30 березня 2016 року, просило визнати рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №48853301 від 30 березня 2016 року неправомірним, скасувати оскаржувану постанову та зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-12695/10 від 21 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 19 319,60 грн.

Свою скаргу мотивує тим, що на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у Рівненському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі №2-12695/10 від 21 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 19 319 грн. 60 коп. 30 березня 2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Виконавець керувався п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», майно на яке можливо звернути стягнення відсутнє. При цьому постанову про повернення виконавчого документа було направлено на адресу стягувача з порушенням норми Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку її направлення. Окрім того, винесена постанова є неправомірною, так як державний виконавець не вживав дій щодо примусового виконання рішення суду та закінчив виконавче провадження, так і не виконавши його.

У судове засідання представник заявника не з'явився, при цьому подав заяву про неможливість з'явитися до суду та просив здійснити розгляд скарги без його участі.

Державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, оскільки ним вчинено всі необхідні виконавчі дії з виконання рішення, однак у ОСОБА_3 не виявлено майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені ним заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, що було підставою для повернення виконавчого документа.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 21 лютого 2011 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист у справі №2-12695/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості за кредитним договором в сумі 19 009,50 грн., відшкодування судових витрат в сумі 310,10 грн., а всього 19 319,60 грн.

30 березня 2016 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з посиланням на пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Дана постанова отримана скаржником 23 лютого 2017 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно зі статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вказаних законодавчих положень вбачається, що повернення виконавчого документа державним виконавцем допускається, якщо ним у повному обсязі вжито всіх заходів з примусового виконання рішення, зокрема щодо розшуку майна боржника, в результаті яких не встановлено майна, на яке може бути звернуто стягнення. При цьому в силу статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок доведення факту вжиття заходів щодо примусового виконання рішення покладається саме на державного виконавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. Розшук боржника - фізичної особи, здійснюють органи Національної поліції, а розшук іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

З оскаржуваної постанови Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державним виконавцем було вжито всіх заходів щодо розшуку майна боржника, зокрема по виявленню місця проживання, перебування боржника та його майна, що вказує на протиправність дій державного виконавця та свідчить про необґрунтованість винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскільки державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 не виконано обов'язок щодо вжиття заходів з примусового виконання рішення суду та встановлення наявності у боржника ОСОБА_3 майна, на яке може бути звернуто стягнення для задоволення вимог заявника за виконавчим листом, що призводить до порушення прав заявника на отримання належних йому сум, скарга останнього є обґрунтованою.

Окрім того, як вбачається із супровідного листа про направлення постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, конверта, наданих заявником, та визнано в судовому засіданні державним виконавцем, оскаржувана постанова була направлена ПАТ «ВіЕйБі Банк» з порушення вимог ч.4 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" щодо строку її надсилання.

Відповідно до частини другої статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №48853301 від 30 березня 2016 року є неправомірним, оскаржувану постанову слід скасувати, і відповідно зобов'язати державного виконавця поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-12695/10 від 21 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 19 319,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтею 11, 47 Закону України "Про виконавче провадження", статтями 10, 14, 60, 208, 210, 294, 385 - 387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати рішення державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №48853301 від 30 березня 2016 року неправомірними.

Постанову державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні №48853301 від 30 березня 2016 року скасувати.

Зобовязати державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-12695/10 від 21 лютого 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості за кредитним договором у сумі 19 319,60 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Першко