Справа № 175/4704/15-ц
Провадження № 2/175/1844/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретарі Рись Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Ювілейному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,-

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 2013 року по 2015 рік вона з відповідачем перебувала в фактичних шлюбних відносинах, від яких у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. З серпня 2015 року відповідач з сім'єю не проживає. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини у добровільному порядку не надає, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, в якому просив виключити відомості про нього, ОСОБА_2 як батька дитини ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з актового запису № 49 вчиненого 25 березня 2015 року виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; зобов'язати Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виключити з актового запису № 49 від 25 березня 2015 року вчиненого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження - запис про батька: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; внести зміни в актовий запис №49 від 25 березня 2015 року вчиненого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження - у графі прізвище дитини «ОСОБА_3» змінити на «ОСОБА_3». Ім'я, по батькові, дату та місце народження дитини залишити без змін; зобов'язати Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області внести відповідні зміни в актовий запис № 49 від 25 березня 2015 року вчиненого виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та видати повторне свідоцтво про народження з урахуванням цих змін; стягнути всі судові витрати з відповідачки у тому числі витрати на оплату судового збору.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 вказав, що з 2013 року він перебував у стосунках з ОСОБА_1, вони вели спільне сімейне життя, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Починаючи з 2014 року стосунки між ним та ОСОБА_1 зіпсувались, постійно виникали сварки внаслідок чого вони то розлучалися, то знову починали жити разом. Усі спроби відновити стосунки були марними, відносини тільки погіршувались, а життя разом ставало не можливим. Згідно актового запису № 49 від 25 березня 2015 року, вчиненим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, батьком дитини ОСОБА_3 зазначено його, ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1. Оскільки на той час він був впевнений, що ОСОБА_3. є його біологічним сином, то не заперечував щодо реєстрації його, ОСОБА_2, батьком дитини. Після народження сина, стосунки з відповідачкою покращились, спільну мову вдалося знайти, тому знову продовжили проживати разом. На сьогоднішній день, маючи сумніви у тому, що він є біологічним батьком ОСОБА_3, звернувся до суду з зустрічним позовом та наполегливим проханням призначити судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, для остаточно встановлення істини по справі.

ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_4 надали суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, вказали, що свої позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх в повному обсязі.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення від 23 лютого 2017 року (а.с.79).

Представник третьої особи Дніпропетровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, висновок експерта відділення судово-медичної генетики №16 складений 05 грудня 2016 року, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що в період з 2013 року по 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в фактичних шлюбних відносинах.

В період фактичних сімейно-шлюбних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дитина ОСОБА_3 ОСОБА_3 Олегович, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 25 березня 2015 року (а.с.7). У актовому записі про народження дитини, батьком записаний ОСОБА_2, а матір'ю ОСОБА_1

Спільне життя між сторонами не склалось і на даний час вони проживають окремо, дитина залишилася проживати разом з матір'ю та знаходяться на її повному матеріальному утримання, що підтверджується довідкою Вуличного комітету №01 Підгородненської міської ради Дніпропетровського району (а.с.8) та проти чого фактично не заперечував ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Відповідно до роз'яснень п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам слід враховувати, що відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 05 грудня 2016 року по справі була призначена судово-медична молекулярно-генетична експертиза проведення якої було доручено експертам Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» (а.с.58-59). За висновком експерта Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №16 від 05 грудня 2016 року, вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв'язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999999% (а.с.67-69).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Таким чином, ОСОБА_2 не надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні його позовних вимог про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів та те, що розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України.

Відповідач працездатний, є біологічним батьком ОСОБА_3, добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, чим ставить матір дитини в скрутне матеріальне становище, а тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ОСОБА_1 стягнувши аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнуто судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 122, 136, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10, 27, 31, 57, 60, 88, 215, 223, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2015 року до його повноліття.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, судовий збір у дохід держави у розмірі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Озерянська Ж.М.