Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/40/17
Провадження 2/215/597/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2017 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді - Дудікова А.В.

при секретарі - Уваровій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

встановив:

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі Банк) звернулось до суду з указаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 23.06.2011 року між Банком та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № б/н від 23.06.2011 року, згідно умов якого ОСОБА_2, отримала кредит у розмірі 2 500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 12.02.2015 року ОСОБА_2, померла. Станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2, перед Банком становила 5 995.93 грн., яка складається з: 4 214,54 грн., заборгованості за кредитом; 1 781,39 грн., заборгованості за відсотками. 17.05.2016 року Банком було отримано відповідь з другої ОСОБА_3 нотаріальної контори, в якій зазначалось, що після смерті ОСОБА_2, з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1, 17.07.2016 року відповідачці було направлено лист-претензію, але останньою ніяких дій щодо погашення боргу перед Банком виконано не було. З огляду на викладене, Банк просив стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 5 995,93 грн., та сплачений при подачі позову судовий збір, який становить 1 378 грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, викликався судом неодноразово. У позовній заяві Банк вказав, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності їх представника (а.с. 49).

У судове засідання відповідач не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У позовній заяві Банк вказує, що 23.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_2, було укладено договір № б/н, згідно умов якого остання отримала кредит у розмірі 2 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору, що підтверджується анкетою заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

12.02.2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 12.02.2015 року Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 208. (а.с. 32).

Згідно доданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості, за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 року, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед Банком становить 5 995,93 грн., яка складається з: 4 214,54 грн. заборгованості за кредитом; 1 781,39 грн., заборгованості за відсотками. (а.с. 5).

На виконання вимог ч. 2 ст. 1281 ЦК України позивачем 10.03.2016 року була направлена претензія кредитора до шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори. (а.с. 37).

15.04.2016 року Банком була отримано відповідь з шостої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію направлено до другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи. (а.с. 38).

ОСОБА_3 державна нотаріальна контора листом, який отримав Банк 17.05.2016 року повідомила, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, звернулась донька померлої ОСОБА_1, якій 27.10.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 39).

Банком 17.07.2016 року було направлено лист-претензію ОСОБА_1, у якому було запропоновано сплатити заборгованість у розмірі 5 995.93 грн., як спадкоємиці зобовязань після смерті ОСОБА_2 (а.с. 40).

Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України(статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.179 ЦПК предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків пред'явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15, який має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності, як зазначив суд.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла 12 лютого 2015 року, а претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України Банк направив поштою лише 10.03.2016 року. (а.с. 33 36).

У справі, яка розглядається судом, кредитор пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, з порушенням строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців.

Будь-яких доказів коли Банк дізнався про відкриття спадщини суду не надано.

Також умовою відповідальності спадкоємця за боргами спадкодавця є факт прийняття спадщини.

Банк жодними доказами не довів наявність спадкового майна одержаного відповідачем у спадщину й можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна.

Позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження складу спадкового майна, вартості майна, одержаного відповідачем у спадщину.

Відповідь другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори, в якій вказано, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 звернулась донька померлої ОСОБА_1, і якій 27.10.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, не підтверджує можливості погашення зобов'язання спадкодавця перед кредитором за рахунок такого майна.

Будь - яких клопотань про витребування таких доказів позивач не заявляв. Окрім того, у позовній заяві позивач просив суд розгляд справи у відсутності їх представника, відтак суд не міг роз`яснювати положення ст. 10 ЦПК України щодо прав сторін на подання доказів. Також позивачем є юридична особа, інтереси якої представляють професійні юристи, сторони у цивільному процесі розпоряджаються наданими ним процесуальними правами на власний розсуд.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.208, 209, 212- 215 ЦПК України, -

вирішив:

В задоволені позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: