Справа № 495/9625/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/9625/15-ц

за позовом ОСОБА_1

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора

В С Т А Н О В И В:

31.12.2015 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою (з урахуванням поданих 08.07.2016 року уточнень)до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту відповідач-1) та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту відповідач-2) про зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора(а.с. 2-4, 76-82).

Так, згідно останніх уточнень, позивач просить суд:

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнати ОСОБА_1 кредитором ПАТ «КБ «Надра» та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», а саме: вимоги ОСОБА_1 про повернення йому заборгованості ПАТ «КБ «Надра» за Договором № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року - включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити вимоги ОСОБА_1 про повернення йому заборгованості ПА Т «КБ «Надра» за Договором № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року - у частині, що перевищує суму 200 000 грн., виплачену Фондом.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.12.2015 року (суддя Боярський О.О.) було відкрито провадження по справі №495/9625/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до Ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» про визнання кредитором та зобовязання включити в реєстр кредиторів. Справу призначено до розгляду (а.с.13).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року (суддя Боярський О.О.) провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» про визнання кредитором та зобовязання включити в реєстр кредиторі закрито (а.с.26-27).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.06.2016 року скасовано ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.68-70).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.06.2016 року (суддя Шевчук Ю.В.) прийнято до свого провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ліквідатора ПАТ «КБ «Надра» про визнання кредитором та зобов'язання включити в реєстр кредиторів. Справу призначено до розгляду (а.с.74).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2016 року (суддя Шевчук Ю.В.) клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 про зобовязання визнати особу кредитором та внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, зобовязання задовольнити вимоги кредитора задоволено частково. Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_3 про зобовязання визнати особу кредитором та внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, зобовязання задовольнити вимоги кредитора закрито (а.с.126-131).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 26.01.2017 року скасовано ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.10.2016 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.174-176).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року було прийнято цивільну справу №495/9625/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Фонду гарантування вкладів фізичних осібпро зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора до провадження судді Мишко В.В. (а.с.179-180).

28.09.2016 року представником відповідача-1 (уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра») ОСОБА_3, булонадало до суду заперечення на уточнену позовну заяву ОСОБА_1, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його уточнених позовних вимог в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника відповідача (а.с.100-104).

В судове засідання позивач ОСОБА_1, не з'явився, але його представник ОСОБА_4, але подав до суду заяву, згідно якої заявлені уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі (а.с.190).

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися без поважних причин, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких клопотань не заявляли, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.187-188).

Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на пятнадцять днів.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе та доцільне розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судових засіданнях пояснення позивача, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осібпро зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, у відповідності до Договору № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року на строк шість місяців до 20 травня 2015 року під 12 процентів річних ОСОБА_1 вніс на депозитний рахунок № 2070861 ПАТ КБ «НАДРА» гроші у сумі 105 465 доларів США, що підтверджується відповідними квитанціями про зарахування вказаних сум (а.с.6-8).

Позивач стверджує, що у встановлений Договором № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року строк ПАТ КБ «НАДРА» свої зобовязання не виконав та не повернув ОСОБА_1 суму вище вказаного депозиту.

05 червня 2015 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято Рішення №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» (а.с.83-84).

12 червня 2015 року в газеті «Голос України» № 103 (6107) була опублікована інформація про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам ПАТ «КБ «НАДРА». Того ж дня, на сайті Фонду гарантування вкладів була розміщена інформація, що відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування в газеті «Голос України» відповідного оголошення (а.с.112-113).

19 червня 2015 року ОСОБА_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб був частково повернений вище зазначений депозит, а саме було повернуто 200 000 грн.

23 червня 2015 року, тобто у встановлений ч.5 ст.45 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» 30-денний термін, ОСОБА_1 написав у довільній формі лист Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_3, згідно якого висловив своє бажання отримати ту частину депозиту, що перевищує 200 000 грн., які вже були повернуті.

Вказаний лист був отриманий та зареєстрований 03 липня 2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_3

03 серпня 2015 року ОСОБА_1 отримав від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» ОСОБА_3О письмову відповідьна лист № 39243 від 03.07.2015 року, яка датована 29 липня 2016 року вих. № 20676, згідно якої було повідомлено, що відповідач не вважає лист ОСОБА_1 від 23.06.2015 року вимогою кредитора та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» зазначив, що строк для предявлення вимог кредиторів вже пропущено (а.с.85).

Позивач зазначає, що не згодний з зазначеними вище діями Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», оскільки вони є незаконними, необґрунтованими та такими, що грубо порушують його законні права, що і стало підставою звернення ОСОБА_1 до суду із відповідною позовною заявою.

Нормами діючого законодавства України в сфері ліквідації банків не встановлено обов'язкову форму для заяви про предявлення кредиторських вимог до банку (тобто такі вимоги можуть бути пред'явлені не тільки письмово, але і і усно, так як закон не зобов'язує пред'являти не тільки письмово, але і усно, так як закон не зобовязує предявляти їх тільки письмово).

Крім того, чинним законодавством України не встановлено обов'язкові елементи таких вимог і не встановлено обов'язкового порядку їх заявления.

Тому, виходячи з існуючих положень закону, така вимога кредитора в банк може заявлятися в довільній формі і порядку, головне, що б в його змісті чітко вказувалося на існування у боржника певного майнового зобов'язання і наявність у кредитора наміру і бажання отримати від боржника його виконання.

Така вимога була пред'явлена ОСОБА_1 у встановлений 30-денний термін, а саме: 23.06.2015 року ОСОБА_1 поштою відправив письмове прохання на ім'я Уповноваженого особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про повернення власного депозиту.Таким чином, позивач не пропустив встановлений 30-денний термін, тому що інформація була опублікована 12.06.2015 року, а звернувся ОСОБА_1 з вимогою 23.06.2012 року. Лист ОСОБА_1 був отриманий та зареєстрований відповідачем 03 липня 2015 року.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо того, що вище вказане прохання не є вимогою, передбаченою законом, так як самим законом не передбачені чіткі форма, зміст, реквізити та порядок предявлення цієї вимоги.

Тому відмова Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» пояснюється не тим, що відповідач не знав про вимоги ОСОБА_1, а тим що відповідач безпідставно проігнорував дані вимоги.

Крім того, необхідно звернути увагу, що Уповноважена особа Фонду повинна була протягом 7 днів від дня розміщення інформації про початок процедури ліквідації в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» повідомити кредиторів про початок процедури ліквідації і про строк протягом якого вони мають право заявляти про свої вимоги до неплатоспроможного банку, а так само повинна була вказати адресу для їх пред'явлення.

Зазначений обов'язок Уповноваженої особи фонду закріплений в пункті 4.20 глави 4 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку зринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893: уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку протягом семи днів із дня розміщення інформації про початок процедури ліквідації в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону має повернути кредиторам розрахункові документи, що не сплачені в строк з вини неплатоспроможного банку. Одночасно уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку повідомляє кредиторів про початок процедури ліквідації та про строк, протягом якого вони мають право заявити про свої вимоги до неплатоспроможного банку, а також зазначає адресу для їх надсилання.

В даному випадку, Уповноважена особа фонду в порушення п.4.20 даного Порядку не виконала свої обов'язки, оскільки не попередила ОСОБА_1 про початок процедури ліквідації, терміни і порядок пред'явлення вимог до банку.

Згідно із ст.13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Отже, дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» відносно ОСОБА_1 грубо порушують положення ст.13 ЦК України, оскільки відповідач систематично свідомо вчиняє дії направлені на порушення прав позивача, щозавдає останньому шкоди, а саме:

- по-перше, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» в порушення ст.45 Закону та п. 4.20. Положення не повернув ОСОБА_1 в 7-денний термін розрахункові документи та не повідомив про строки та порядок предявлення вимог, тобто відповідач незаконно створив умови для того щоб ОСОБА_1 не дізнався про строки звернення з кредиторськими вимогами, щоб не повернути йому його законні кошти назад;

- по-друге, ОСОБА_1 у встановлений законом 30-денний строк звернувся до відповідача з кредиторськими вимогами, оскільки надіслав йому лист з якого вбачається, що позивач бажає отримати свої кошти, однак, відповідач незаконно безпідставно проігнорував лист ОСОБА_1, стверджуючи, що даний лист не є кредиторськими вимогами;

- по-третє, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» надіслала відповідь на лист ОСОБА_1 в якій повідомила, що не вважає лист ОСОБА_1 предявленням кредиторських вимог аж в кінці липня, коли 30-денний строк для предявлення кредиторських вимог вже минув, тобто відповідач свідомо штучно створив ситуацію, коли у ОСОБА_1 вже не було можливості в строк пред'явити свої кредиторські вимоги повторно, тобто у такому вигляді в якому їх бажає бачити відповідач (хоча Законом обовязкові вимоги до змісту та реквізитів кредиторських вимог не встановлені).

З викладених вище обставин вбачається, що відповідач свідомо системно вживає всіх можливих незаконних дій щоб не викопати своїх обовязків перед ОСОБА_1

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» вказує, що після спливу 30 днів від дня опублікування інформації в газеті «Голос України» вимоги кредитора вже не можуть бути задоволені.

Однак, з таким твердженням відповідача неможливо погодиться, так як існуючим Порядком передбачено, що навіть після закінчення вище зазначених 30 днів існує можливість внесення змін до реєстру акцептованих вимог, щопідтверджується наступним.

Згідно пункту 4.31 глави 4 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893 передбачено, що у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі, зокрема, рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, Порядком передбачено, що навіть після закінчення 30 днів, коли реєстр акцептованих вимог вже сформований в нього все одно ще можуть бути внесені зміни, наприклад, на підставі чинного рішення суду (п. 4.31).

Отже, твердження відповідача, що після встановлених 30 днів вимоги ОСОБА_1 не можуть бути задоволені не відповідають встановленому Порядку, який допускає таку можливість.

Крім того, ч.2 cт.386 ЦК України встановлено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Під час розгляду судової справи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» просив відмовити в задоволенні позову на підставі того, що строк, встановлений в ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є преклюзивним строком.

Суд з таким твердженням відповідача не може погодитися, так як ні в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ні в інших законах не вказано, що строк, передбачений ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є преклюзивним.

Строк, встановлений ч.1 ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не є преклюзивним, тобто строком, з яким пов'язано існування, виникнення або припинення самого права. Аналіз змісту ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» дає підстави для висновку, що даний строк встановлений для захисту порушеного права, а не є строком існування суб'єктивного права кредитора і суб'єктивного боргу банку, після закінчення якого вони припиняються.

Не включення відповідачем кредитних вимог ОСОБА_1 до реєстру у встановлений строк не може бути беззаперечною підставою для позбавлення позивача його законних прав на розгляд своєї заяви і включення в реєстр акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку, так як така відмова призведе до грубого порушення права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, яка має вищу юридичну силу щодо ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч.4 cт.41 Конституції України та cт. 321 ЦК України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно його позбавлений чи обмежений у його здійснені, окрім випадків передбачених законом.

У відповідності до ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобовязань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Відповідно до п.3 ч.1 cт.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», саме уповноважена особа Фонду складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно п.1 частини 1 cт.268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу вкладника до банку (фінансової установи) про видачу вкладу.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» за № 14 від 18.12.2009 року, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (ч.1 ст.213 ЦПК). Обґрунтованим визнається рішення, яке ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора, у зв'язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 4, 45, 48-49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2012 року № 1581/21893, ст.ст. 13, 268, 321, 386 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10-11,57- 60, 157, 169, 197, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобовязання визнати особу кредитором, внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів та зобовязання задовольнити вимоги кредитора задовольнити.

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб визнати ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) кредитором ПАТ «КБ «Надра» та внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», а саме: вимоги ОСОБА_1 про повернення йому заборгованості ПАТ «КБ «Надра» за Договором № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року - включити до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра».

Зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити вимоги ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) про повернення йому заборгованості ПА Т «КБ «Надра» за Договором № 2070861 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг «ПУ «Семейний» від 20 листопада 2014 року - у частині, що перевищує суму 200 000 грн., виплачену Фондом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко