Справа № 466/6224/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПІЦИК О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 10.08.2017р. звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_3 Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 23.10.2010р. У них 28.05.2012р. народився син ОСОБА_4, який проживає з відповідачкою. Подружнє життя не склалося. Вони люди різних характерів, поглядів на сімейне життя та обовязки. Між ними втрачені фізичні і духовні звязки, подружні відносини вони припинила в січні 2014р. Питання утримання та виховання дитини ними вирішено добровільно. Вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливим.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Заперечив будь-яку можливість примирення з відповідачкою. Просить позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не зявилася. В матеріалах справи наявна її заява, в якій вона не заперечила щодо розірвання шлюбу в разі недосягнення примирення та вказала про можливість вирішення справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані докази, зясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів.

Сторони ОСОБА_1 та КуманськаНор О.П. зареєстрували шлюб 23.10.2010р. Це їх перший шлюб. У них від шлюбу народилася дитина ОСОБА_5, 28.05.2012р.н. (а.с.3,4).

Сторони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, наміру проживати разом та зберігати шлюб не мають.

Позивач категорично заперечує можливість примирення з відповідачкою.

Судом, за клопотанням відповідачки, надавався сторонам строк на примирення, однак за цей час примирення не відбулося. Суд вважає, що недоцільно повторно надавати сторонам строк на примирення, оскільки не бачить можливості такого примирення між ними. Цей строк не змінить відношення позивача до шлюбу, його небажання відновлювати подружні стосунки з відповідачкою.

Згідно заяви відповідачки, вона не заперечуватиме проти розірвання шлюбу в разі не досягнення примирення з позивачем.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Позивач ОСОБА_1 не бажає перебувати у шлюбі з ОСОБА_3

Встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача.

Тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8,10,11,57,58,60,88,209,212,213,215 ЦПК України, ст.ст.110,111, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 23 жовтня 2010 року Львівським міським відділом ДРАЦС Львівського територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис 2985.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_6