Справа № 706/1235/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Орендарчука М.П.

при секретарі: Пізняк Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Христинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пеніжківської сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права на житловий будинок, господарські будівлі та споруди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Христинівського районного суду Черкаської області з позовом до Пеніжківської сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права на житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що на початку 2003 року, за 5000,00 грн., вона та її чоловік ОСОБА_2 купили у жительки с. Пеніжкове Христинівського району гр. ОСОБА_3 житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Молодіжна, 29 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області. З тих пір вони користувалися цим будинком разом зі своєю родиною. Більше того, після того коли, її донька ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_5 вийшла заміж 06.08.2006, вона дозволила їй та її родині у ньому проживати. За цей період у неї та її чоловіка ОСОБА_4 народилися дітки: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 03.07.2017 №257, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, мова про які йде, дійсно належали на праві приватної власності померлій 15.01.2005 ОСОБА_3.

На підтвердження факту купівлі нею та її чоловіком ОСОБА_2 цього будинку, померлою ОСОБА_3, було складено на його імя заповіт, яким вона його, йому заповіла.

Чоловік позивачки ОСОБА_2 помер 11.02.2017. Згідно матеріалів спадкової справи №33 за 2017 рік, вона являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2.

Однак, в силу обставин, її чоловік не оформив права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 на імя, якого вона склала заповіт на вищезазначений житловий будинок. Тому, 13.09.2017 ОСОБА_8 приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу, було винесено постанову про відмову їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 на житловий будинок по вул. Молодіжна, 29 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області.

Разом з цим, вважає, що право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Молодіжна, №29 с. Пеніжкове Христинівського району, має бути визнано за нею в порядку набувальної давності.

Позивач ОСОБА_1, в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву якою просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник Пеніжківської сільської ради Христинівського району Черкаської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши заявлений позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на початку 2003 року, за 5000,00 грн., позивач ОСОБА_1, та її чоловік ОСОБА_2 купили у жительки с. Пеніжкове Христинівського району гр. ОСОБА_3 житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Молодіжна, 29 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області. З тих пір вони користувалися цим будинком разом зі своєю родиною.

Згідно довідки КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 03.07.2017 №257, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, мова про які йде, дійсно належали на праві приватної власності померлій 15.01.2005 р. ОСОБА_3.

Згідно заповіту від 28.05.2003 р. ОСОБА_3, яка померла 15.01.2005 р. заповіла свій будинок, господарські будівлі, присадибну ділянку, що знаходиться в с.Пеніжкове по вул..Черняховського, 29 заповіла ОСОБА_2.

ОСОБА_2 помер 11.02.2017 року. Згідно матеріалів спадкової справи №33 за 2017 рік, позивачка являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК України). (п. 9 Постанови)

Враховуючи положення статей335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови)

Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти житловим будинокрм разом із господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вул. Молодіжна, 29 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської област, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.10,60,212,213,214,215 ЦПК України,ст. 344 ЦК Українисуд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Пеніжківської сільської ради Христинівського району Черкаської області про визнання права на житловий будинок, господарські будівлі та споруди - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт громадянина України серії НС №642238 виданий 23.07.1999 Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) в порядку набувальної давності право приватної власності на житловий будинок разом із господарськими будівлями та спорудами, розташованих по вул. Молодіжна, 29 с. Пеніжкове Христинівського району Черкаської області, які відповідно до технічного паспорту складеного Христинівським відділком Комунального підприємства «Черкаське обєднане бюро технічної інвентаризації», станом на 30.06.2017, складаються та позначено під: «А-1» - житловий будинок, «Г» - погріб з шийкою, «а» - веранда, «Б» - літня кухня, «В» - сарай, «№1» - колодязь питний.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.П. Орендарчук