Справа № 645/3864/17
Провадження № 2/645/2177/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 листопада 2017 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
при секретарі - Кривеженко М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу у розмірі 900000,00 грн.
Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 15.11.2017 року позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти винесення у справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Згідно з ч.3 ст. 27 ЦПК України відповідач зобов'язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов'язуєвідповідача самостійно цікавитися перебігом розглядусудом пред'явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш, як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Стаття 1051 ЦК України передбачає право позичальника оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Обовязок довести зазначений факт покладений на позичальника.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.
Будь-яких належних та допустимих доказів про виконання ним грошового зобовязання відповідач ОСОБА_2 суду не надав.
За таких обставин, суд вважає доведеними доводи позивача ОСОБА_1, що до теперішнього часу відповідач не повернула визначену у договорі суму позики.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
З врахуванням принципу розгляду цивільних справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при розрахунку сум, що підлягають стягненню суд приймає до уваги визначений курс 26,49 грн. за 1 долар США, який не перевищує офіційно встановленого на час розгляду справи курсу іноземних валют Національного Банку України.
Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 7947,00 грн. з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 794700 (сімсот девяносто чотири тисячі сімсот) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 7947 (сім тисяч девятсот сорок сім) грн.
В іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Іншими особами, які брали участь у справі, апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-