Справа № 703/1411/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

з секретарем судового засідання Бондаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сміла заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду по справі № 703/1411/16-ц 2/703/921/16 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, про визнання правочину незаконним, а довіреність недійсною,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Смілянського міськрайонного суду від 6 липня 2016 року по справі № 703/1411/16-ц 2/703/921/16 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, про визнання правочину незаконним, а довіреність недійсною.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 9 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_5, як представника позивача, відхилено.

7 березня 2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_1, яка є опікуном ОСОБА_2, стало відомо, що в справі наявна заява ОСОБА_2 про розгляд справи у її відсутності.

ОСОБА_1 стверджує, що її підопічна такої заяви не писала, оскільки їй нічого не було відомо про наявність такої справи, так як ухвали про відкриття провадження вона не отримувала, про час і місце розгляду справи повідомлена не була.

ОСОБА_1 також вважає, що ця заява від імені ОСОБА_2 була написана іншою особою.

Оскільки ОСОБА_2 не була повідомлена про існування такої справи, її незаконно було позбавлено права на участь в розгляді справи. Ця обставина, на думку ОСОБА_1, є істотною для справи, а тому є підставою для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні заявник підтримала скаргу в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_5 просив задоволити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Представник третьої особи залишив вирішення питання на розгляд суду.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що у відповідності з ч. 1 ст. 365 ЦПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку заявника, представників позивача та третьої особи, суд вважає, що в заяві належить відмовити з наступних підстав.

Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вважає наявність в матеріалах цивільної справи її підопічної про розгляд справи у її відсутності, в звязку з чим були порушені права ОСОБА_2 на участь у розгляді справи. Вважає, що це є нововиявленою обставиною, передбаченою п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, яка дає підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:1)істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2)встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправдивий висновок експерта, завідомо неправдивий переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1)встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Тобто, йдеться про обставини, які існували на момент вирішення справи, але з різних причин не були і не могли бути відомі заявникові.

У пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК України, відсутні, а процесуальні недоліки розгляду справи не можуть вважатися нововиявленими обставинами. Такі обставини можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

Відповідно до пункту 5 вказаної постанови Пленуму ВССУ процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд враховує, що та обставина, на яку заявник посилається як на нововиявлену, була врахована під час касаційного розгляду справи, оскільки була зазначена в касаційній скарзі як підстава для скасування судового рішення першої та другої інстанції.

Крім того, в матеріалах справи містяться підтвердження про отримання ОСОБА_2 судових повісток в апеляційний суду (а.с. 72), а також заперечення ОСОБА_1, як опікуна ОСОБА_2, від 16 листопада 2016 року на касаційну скаргу представника позивача, направлені до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с. 133). А тому, твердження ОСОБА_1 про те, що їй, як опікуну ОСОБА_2, чи ОСОБА_2 особисто не було відомо про наявність судової справи не відповідають дійсності.

Виходячи з наведених вимог закону, суд прийшов до висновку, що зазначені в заяві ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими, так як не містить ознак обставин, передбачених ст. 361 ЦПК України, та не входить до підстав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Разом з тим, обставини, на які вказує заявник, були предметом дослідження судами, в тому числі і судом касаційної інстанції, що вбачається з матеріалів справи.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як наголосив Європейський Суд з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року «право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення» (п.40 мотивувальної частини зазначеного рішення).

Враховуючи, що обставина, на яку, як на нововиявлену, посилається заявник, є підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку, суд приходить до висновку, що вказана заявником обставина не є нововиявленою для даної справи у визначенні п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, а тому не може бути підставою для перегляду судового рішення у зазначеному порядку.

На підставі наведеного, керуючись ст. 209, 210, 361, 365 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, в заяві про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення суду по справі № 703/1411/16-ц 2/703/921/16 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради, про визнання правочину незаконним, а довіреність недійсною.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 5 днів, набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвалу не буде скасовано.

Головуючий: В.О. Прилуцький