ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1Мпро повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати постанову головного державного виконавця Костецького М.М. про повернення виконавчого документа стягувачу від 20.12.2016 року по виконавчому провадженню № 48344772.

Скарга обґрунтована тим, що 06.08.2015 року головним державним виконавцем Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1Мбуло відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 кредитної заборгованості.

16.01.2017 року банк отримав постанову про повернення виконавчого документа з підстав, що протягом року з моменту оголошення розшуку майна боржника майно не виявлено, а також інше майно, на яке може бути звернено стягнення не виявлені.

Вважає, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкодив процесу виконання судового рішення, оскільки не здійснив всі дії, які ним передбачені.

В судове засідання представник скаржника не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути скаргу без участі представника скаржника за наявними матеріалами по справі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Головний державний виконавець Фастівського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду листа в якому просив суд розглянути скаргу без його участі. Зазначив, що державним виконавцем проведено всі необхідні виконавчі дії направлені на виконання рішення суду у даному виконавчому провадженні. Тому, просив відмовити в повному обсязі у задоволенні скарги ПАТ «Родовід Банк».

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Вивчивши матеріали скарги та виконавчого провадження, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 грудня 2013 року, задоволено позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 27042, 52 доларів США.

Згідно даного рішення, 23 лютого 2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, на підставі виконавчого листа, 06.08.2015 року головним державним виконавцем Фастівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 48344772.

З досліджених судом доказів вбачається, що державним виконавцем була отримана інформація щодо відсутності у власності боржника нерухомого майна, яка була підтверджена даними з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців.

Постановою від 07.10.2015 року оголошено розшук майна боржника, а саме автомобіля Fiat DobLo, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що належить боржнику ОСОБА_2. Протягом року з моменту оголошення розшуку майно не виявлено.

20.12.2016 року головний державний виконавець Костецьким М.М. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

Однак, суд дійшов до висновку, що рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасним, виходячи з наступного.

Так, Главою 7 Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Згідно ч. 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Таким чином суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів, спрямованих на виконання рішення суду, зокрема не було зясовано місце перебування, проживання самої боржника, місце перебування його рухомого та нерухомого майна, не встановлено чи існують у боржника кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитних установах, на яке можливо звернути стягнення.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду. Отже, завданням державного виконавця є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

При розгляді скарги суд встановив, що державний виконавець при прийнятті оскаржуваного рішення про повернення виконавчого документа не виконав приписів положень ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття усіх передбачених законом заходів.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «Родовід Банк» є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючисьст.383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконними дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 20.12.2016 року по виконавчому провадженню № 48344772.

Скасувати постанову головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 від 20.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувану по виконавчому провадженні № 48344772.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

СУДДЯ