справа № 198/541/17
провадження № 2/0198/219/17
УХВАЛА

21 листопада 2017 року Юрївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ТОВ «Преображенівське» адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юрївка Юрївського району Дніпропетровської області клопотання представника відповідача директора ТОВ «Преображенівське» ОСОБА_4 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенівське» про стягнення матеріальних збитків,

в с т а н о в и в:

В провадженні Юрївського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преображенівське» про стягнення матеріальних збитків.

Подаючи позов до суду, позивач зазначив, що в квітні 2017 року ОСОБА_5 отримав право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку до цього на підставі договору оренди використовувало ТОВ «Преображенівське». Згідно з розпорядженням голови Юрївської РДА № Р-64/0/64-17 від 01.03.2017 року дію зазначеного правочину припинено шляхом його розірвання в звязку з набуттям права власності на земельну ділянку.

09.03.2017 року ОСОБА_5 направив до ТОВ «Преображенівське» заяву, в якій просив утриматись від оброблення належної йому земельної ділянки та не перешкоджати власнику обробляти її самостійно. Однак, незважаючи на викладені обставини, відповідач самовільно засіяв земельну ділянку соняшником, чим спричинив ОСОБА_5 збитки, оскільки останній також мав намір засіяти ділянку вказаною сільськогосподарською культурою та отримати дохід. При цьому, у вересні 2017 року після збору врожаю ТОВ «Преображенівське» повернуло позивачу земельну ділянку.

На підставі вищенаведеного ОСОБА_5 просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у вигляді неотриманих доходів (упущеної вигоди) в розмірі 60 000,00 грн.

Представник відповідача директор ТОВ «Преображенівське» ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у цивільній справі до вирішення іншої цивільної справи № 198/698/17 за позовом ТОВ «Преображенівське» до ОСОБА_5, Юрївської РДА Дніпропетровської області та державного реєстратора ОСОБА_6 про припинення права власності, визнання розпорядження голови Юрївської районної державної адміністрації недійсним та скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що у разі позбавлення права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку останній втратить право на звернення до суду з позовом про стягнення матеріальних збитків.

На підставі викладеного представник позивача просить зупинити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання про зупинення провадження у справі та пояснив, що земельна ділянка до теперішнього часу перебуває в користуванні підприємства.

Представник позивача ОСОБА_2 заперечував проти зупинення провадження та вважав його безпідставним.

Ознайомившись з матеріалами позову та клопотання про зупинення провадження, суд доходить таких висновків.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 201 ЦПК України у разі неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, суд зобовязаний зупинити провадження у цій справі.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 вказаної статті, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Неможливість розгляду може полягати в тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі. При цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Так, у справі, яка розглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо стягнення матеріальних збитків, завданих несвоєчасним звільненням належної позивачу земельної ділянки.

В той же час, з клопотання та пояснень представника відповідача неможливо зробити висновок в чому саме полягає передбачена законом неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи, яким чином існування спору про належне ОСОБА_5 право власності виключає можливість на підставі поданих доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та відшкодування збитків за нормами статті 22 ЦК України, оскільки позов предявлено саме з таких підстав.

Виходячи з викладеного вище та принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 201, 209, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Гайдар