Справа №2-301/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 22-ц/788/1739/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

20 листопада 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 листопада 2011 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, Спільного українсько-російського підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Долина» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» звернулося до ОСОБА_4, Спільного українсько-російського підприємства ТОВ «Долина» з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 серпня 2008 року між СП ТОВ «Долина» та позивачем укладений кредитний договір про надання кредиту в сумі 850000 грн. На виконання умов вказаного кредитного договору між позивачем та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, згідно з умовами якого, останній виступив поручителем за кредитним договором.

Відповідач СП ТОВ «Долина» своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав і станом на 01 листопада 2011 року заборгованість склала 1025294,92 грн., яку позивач просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 листопада 2011 року позов ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 та Спільного українсько-російського підприємства ТОВ «Долина» на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 145 ю від 06 серпня 2008 року в сумі 750000 грн. неповернутого кредиту, 275294,92 грн. несплачених відсотків, всього в сумі 1025 294,92 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» судові витрати в сумі 944 грн. 10 коп. судового збору та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Стягнуто з Спільного українсько-російського підприємства ТОВ «Долина» на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» судові витрати в сумі 944 грн. 10 коп. судового збору та 60 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи.

Вказане рішення суду ОСОБА_3, як особа яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4

При цьому зазначає, що з ОСОБА_4 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі і, хоча вона не брала участі у цій справі, але оскільки оскаржуване рішення стосується її майнових прав та обов'язків в частині відповідальності за кредитним договором майном, що набуте у шлюбі, вважає, що рішенням порушені її права, тому вона має право на його апеляційне оскарження.

Крім того, вказує, що вона не надавала згоду на укладення договору поруки, а тому вказаний договір є недійсним, так як породжує для неї певні обов'язки за зобов'язанням її чоловіка, відповідно до ст. 65 СК України.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 серпня 2008 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Сумської філії АТ «Брокбізнесбанк» та СП ТОВ «Долина» укладено кредитний договір № 145-ю про надання кредиту в сумі 850000 грн. зі сплатою 22% річних з терміном користування не пізніше 07 червня 2011 року (а.с. 9-11).

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно з умовами якого, останній зобов'язався відповідати перед позивачем солідарно в повному обсязі за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с. 18-19).

Станом на 01 листопада 2011 року заборгованість відповідачів склала 1025294,92 грн.

Ухвалюючи рішення та, задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, забезпеченим порукою, допустив заборгованість, яка підлягає стягненню у солідарному порядку з боржника та поручителя на користь банку.

Оскаржуючи вказане рішення суду, ОСОБА_3, як особа, яка не брала участі у цій справі, вважає, що суд, вирішивши питання про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з ОСОБА_4 та СП ТОВ «Долина», порушив її права, оскільки не прийняв до уваги, що вона є дружиною ОСОБА_4, не надавала згоди на укладення договору поруки, який породжує для неї певні обов'язки за зобов'язаннями свого чоловіка за цим договором, так як стягнення може бути накладено на майно, яке є їх спільною сумісною власністю.

Проте, посилання ОСОБА_3 на вище вказані порушення є безпідставними.

Так, згідно зі ст. 73 СК України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Таким чином, оскільки договір поруки укладено ОСОБА_4 не в інтересах сім'ї, а в інтересах СП ТОВ «Долина», він не породжує для його дружини ніяких обов'язків і за зобов'язаннями ОСОБА_4 за цим договором стягнення не може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а може бути накладено лише на особисте його майно і на частку ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Згідно з роз'ясненням п. 25 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення статті 65 Сімейного Кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Укладений ОСОБА_4 договір поруки не є правочином щодо розпорядження спільним сумісним з ОСОБА_3 майном, цей договір не створює для неї ніяких обов'язків, відтак, дія ст. 65 СК України на спірні відносини не поширюється.

Отже, оскаржуваним рішенням суд не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_3 Діючим законодавством не передбачено надання згоди одного із подружжя на укладення договору поруки.

Відповідно до роз'яснень п. 8 ч.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Отже, враховуючи те, що оскаржуваним рішенням від 15 листопада 2011 року суд першої інстанції не вирішував питання про права та обов'язки ОСОБА_3, яка не брала участі у цій справі, але подала апеляційну скаргу, ці обставини були встановлені після відкриття апеляційного провадження, необхідно закрити апеляційне провадження у справі за такою скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 292, 297, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 15 листопада 2011 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4, Спільного українсько-російського підприємства Товариство з обмеженою відповідальністю «Долина» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -