Справа №477/1598/16-ц 27.03.2017 27.03.2017 27.03.2017
Провадження №22-ц/784/823/17
Справа № 477/1598/16-ц Головуючий 1 інстанції Саукова А.А.
Провадження № 22-ц/784/823/17 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
іменем України
27 березня 2017 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:
головуючого Лисенка П.П.,
суддів: Серебрякової Т.В. та Галущенка О.І.,
із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,
без участі осіб, які беруть участь у справі,
переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 року, постановлену у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області та Лиманівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області про припинення дії, яка порушує право, -
у с т а н о в и л а :
25 серпня 2016 року ОСОБА_2 предявив до ОСОБА_4 зазначений позов, який обґрунтував наступним.
Він є власником домоволодіння № 10 по вул. Сільській у с. Лупарево Жовтневого району Миколаївської області, де і проживає разом з членами своєї сімї (а.с. - 8).
Його сусід - ОСОБА_5, є законним користувачем сусідньої земельної ділянки № 12, на тій же вулиці.
Дотримуючись правил про добросусідство, особисто він не здійснює будь-яких дій, що порушували б права сусіда та створювали б якісь незручності для вільного та здорового проживання.
Той же, названі правила ігнорує.
Так, в травні 2014 року він звів на належній йому земельній ділянці декілька сараїв та загонів, загальною площею 100 кв. м, а також майданчик для компосту.
В них він утримує 40 гусей та 40 курей, а також іншу живність.
Від них виходить нестерпний сморід екскрементів, розлітається пух, що робить його проживання в будинку не тільки неможливим, але і загрозливим для здоровя.
Він позбавлений можливості відкривати вікна будинку для його провітрювання, перебувати на подвірї, де вдихати свіже повітря. Цьому ж, не сприяє і пух, що розлітається повсюди, викликаючи різні алергічні реакції у нього та членів його сімї.
Спроби виправити ситуацію мирним шляхом, а також за допомогою компетентних державних органів позитивного результату не дали.
Перевірками Лиманівської сільської ради та Інспекції ДАБК факти порушення законодавства з боку відповідача були підтверджені, проте більше чим дача рекомендацій про необхідність звернення до суду за захистом права на здорове довкілля справа не пішла.
Посилаючись на виписані обставини та продовження відповідачем будівництва нових загонів для птахів, просив позов задовольнити.
На підставі вказаної позовної заяви ОСОБА_2, Жовтневий районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 30 вересня 2016 року відкрив провадження у справі і призначив її до судового розгляду, проте, потім, іншою ухвалою, постановленою на вирішення клопотання представника відповідача - від 10 листопада 2016 року, передав її за підсудністю до Корабельного районного суду м. Миколаєва, оскільки саме там є зареєстроване місце проживання ОСОБА_4
Представник позивача ОСОБА_3 подав на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати і, за правилами про виключну підсудність, повернути до Жовтневого району суду Миколаївської області, оскільки спір виник щодо користування земельною ділянкою.
Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду залишити без змін, оскільки суд постановив її у відповідності з нормами процесуального права.
Задовольняючи клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю до Корабельного районного суду м. Миколаєва, суддя районного суду виходив з того, що вона подана та оформлена в порядку, встановленому ЦПК України, але підсудна саме Корабельному районному суду м. Миколаєва, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є саме Корабельний район м. Миколаєва. Спору щодо земельної ділянки між сторонами немає, а тому правила про виключну підсудність не можуть бути застосовані. Предметом даного спору є дії, а саме заборона надмірного утримання домашньої птиці та організації тваринницької ферми без дозвільних документів.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з такими висновками суду 1 інстанції, вважає їх вірними, обґрунтованими й законними.
Так, відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України від 2 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зістаттею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ заКодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
В силу ст. 107 ЦПК України всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються судом першої інстанції, якими є районні, районні у містах, міські та міськрайонні суди. Законодавчі акти, які по-іншому визначають суди першої інстанції щодо певних цивільних справ, відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України не можуть бути застосовані.
Питання про підсудність справ визначається ЦПК України, зокрема, главою 1 розділу III - щодо справ позовного провадження.
Так, за ч. 1 ст. 109 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до фізичної особи предявляються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.
Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.
Як вбачається з довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Миколаєві від 26 вересня 2016 року (а.с. - 16) відповідач зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому саме названу квартиру і слід, відповідно до ст. 29 ЦК України, вважати місцем його проживання.
Оскільки зазначена адреса за своєю територіальністю відноситься до Корабельного району м. Миколаєва, то, за дотримання позивачем порядку подання та оформлення позовної заяви за місцем проживання відповідача, він повинен був подати позовну заяву саме до названого суду.
Ігноруючи вказану норму, той подав позовну заяву до Жовтневого районного суду Миколаївської області, обґрунтовуючи це тим, що позов стосується належного відповідачу нерухомого майна за адресою вулиця Сільська будинок №12, у селі Лупареве, Жовтневого району Миколаївської області, а тому саме названий суд і повинен, виходячи з положень ст. 114 ЦПК України й повинен його розглядати.
Жовтневий районний суд, замість того, щоб діяти за правилами ст. 115 ЦПК України і повернути заяву позивачеві - помилково відкрив по ній провадження, проте потім, вже в порядку ст. 116 ЦПК України, передав її до належного суду.
Останню процесуальну дію, суд вчинив вірно, а тому, виходячи з виписаних вище норм та обставин - підстав для повернення справи до Жовтневого районного суду, а відповідно й для задоволення апеляційної скарги немає.
Що ж до твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про непідсудність даної цивільної справи Корабельному районному суду м. Миколаєва, то воно не може бути взяте до уваги, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні саме названою особою чинного процесуального законодавства, щодо правил підсудності цивільних справ.
Керуючись ст. ст. 303, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Миколаєва від 10 листопада 2016 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.П.Лисенко

Судді: Т.В. Серебрякова

ОСОБА_6