У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., КарпенкоС.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Житомирської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Управління Держгеокадастру у Житомирському районі Житомирської області, ОСОБА_5 про встановлення меж земельної ділянки; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 рокуОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,1139 га у садівницькому товаристві «Кристал» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області, що підтверджується державним актом від 21 серпня 2006 року. Суміжним землекористувачем є ОСОБА_5, який постійно змінює межу між їхніми земельними ділянками, пересуваючи паркан вглиб належної їй ділянки.

Просила встановити (відновити) на місцевості межі належної їй земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 згідно з державним актом серії НОМЕР_1 від 21 серпня 2006 року, шляхом знесення збудованих відповідачем огорож, споруд на межі, прибирання сміття, що знаходиться на межі, прибирання насаджень на межі, демонтажу усіх межових знаків, самовільно встановлених відповідачем на огорожі і вкопаних у землю, закріпити відновлену межу межовими знаками. Відомості встановленої (відновленої) на місцевості земельної ділянки внести до державного земельного кадастру.

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_5 звернувся до суду із зустрічним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельних ділянок у садівницькому товаристві «Сувенір» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області. Суміжний землекористувач ОСОБА_4 пересуває паркан між земельними ділянками у бік його ділянки, збудувала будинок та лінію електропередач всупереч вимогам чинного законодавства.

Просив зобов'язати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі, знесення садового будинку, перенесення повітряної лінії електропередач.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року, у задоволенні позовів відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду у частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким її позов задовольнити.

У касаційній скарзіОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду у частині відмови у задоволенні його зустрічного позову та ухвалити у цій частині нове рішення, яким його зустрічний позов задовольнити.

ОСОБА_5 заперечував проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_4, надав на письмові заперечення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги не можуть бути задоволені з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1139 га в садівницькому товаристві «Кристал» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області на підставі державного акта від 21 серпня 2006 року.

ОСОБА_5 є власником суміжної земельної ділянки площею 0,12 га в садівницькому товаристві «Сувенір» Буківської сільської ради Тетерівського масиву Житомирського району Житомирської області на підставі державного акта від 16 травня 2006 року.

Згідно зі ст. 106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Статтею 107 ЗК України передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

За змістом пункту 4.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 18 травня 2010 року за № 376, відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до ст. 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі (на місцевості).

30 листопада 2012 року ОСОБА_5 отримав новий державний акт на вказану земельну ділянку, площа якої не змінилася, однак конфігурація та розміри відмінні від попередньої.

30 травня 2013 року ОСОБА_5 отримав у власність земельну ділянку площею 0,0412 га для ведення особистого селянського господарства на території Буківської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Дана ділянка є продовженням ділянки, площею 0,12 га.

Відповідно до листа директора державного підприємства «Центр ДЗК» від 12 листопада 2014 року у державних актах на землю та у фактичному користуванні земельними ділянками сторін мають місце невідповідності.

Згідно з висновками судової земельно-технічної експертизи від 25 травня 2016 року № 309/16 параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею 0,1139 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована: садівницьке товариство «Кристал» Буківська сільська рада Тетерівський масив Житомирського району Житомирської області, що належить ОСОБА_5, не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

Параметри на місцевості, межі та розміри земельної ділянки площею 0,1200 га з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_4, не відповідають параметрам та межам, зазначеним у правовстановлюючих документах та параметрам і межам, визначеним у технічній документації, яка виготовлялась для оформлення правовстановлюючих документів.

Координати земельної ділянки для садівництва ОСОБА_4, зазначених у технічній документації, на підставі яких видавався державний акт на право власності на земельну ділянку, не співпадають з координатами фактичного користування.

Координати земельної ділянки для садівництва ОСОБА_5, зазначені у технічних документаціях, на підставі яких видавалися державні акти на право власності на земельні ділянки у 2006 році та 2012 році співпадають, а координати фактичного користування не співпадають.

Встановлено накладання суміжних земельних ділянок, які складаються з двох фрагментів.

Визначити варіанти встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_4 неможливо, оскільки фактичні межі, площа та конфігурація належної їй земельної ділянки не відповідають відомостям, вказаним в технічній документації із землеустрою на підставі якої було видано державний акт від 21 серпня 2006 року.

Згідно з поясненнями експерта, відповідно до технічної документації, виготовленої на замовлення ОСОБА_4 у 2005 році та ОСОБА_5 у 2012 році, земельна ділянка останнього накладається на земельну ділянку ОСОБА_4 Накладання виникло під час розробки технічної документації у 2005 році у зв'язку з віртуальною зміною координат.

У даний час ОСОБА_4 неможливо внести координати меж її земельної ділянки згідно з технічною документацією за 2006 рік. Для відновлення межі двох земельних ділянок необхідно виготовити нову технічну документацію по фактичному користуванню. Координати технічних документацій ОСОБА_5 за 2005 та 2012 роки майже ідентичні. Неточності координат на площу та конфігурацію земельної ділянки не впливають. За документами обох сторін та віртуально є накладання. Фактично, частина земельної ділянки, що заходиться між ділянками сторін, не використовується ніким з них та її максимальна ширина становить приблизно 40 см.

Враховуючи викладені обставини, суди дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 у частині встановлення (відновлення) на місцевості меж належної їй земельної ділянки не можуть бути задоволені до приведення у відповідність технічної документації з фактичним землекористуванням.

Також суди дійшли правильного висновку, що зустрічний позов ОСОБА_5 про зобов'язання ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно встановленої огорожі, знесення садового будинку, перенесення повітряної лінії електропередач не підлягає задоволенню, оскільки ним не надано належних і допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, так як відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з ч. 3 цієї статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Інші доводи касаційних скарг на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 10 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М. Завгородня І.М. КарпенкоС.О.