Справа №484/1365/17 22.11.2017 22.11.2017 22.11.2017
Справа № 484/1365/17
Провадження № 22-ц/784/2378/17 Суддя першої інстанції Фортуна Т.Ю.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Крамаренко Т.В.,

суддів: Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання: Шагай О.А.,

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и л а :

В травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначив, що 5 липня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії кредитної картки.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором станом на 20 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 17 309,05 грн. з яких: 5 256,98 грн. заборгованість по кредиту; 10 075,42 грн. заборгованість за процентами; 676,22 грн. заборгованість по пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 800,43 грн. штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 309,05 грн. та судові витрати у розмірі 1 600 грн.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 5 липня 2010 року в сумі 10 494,96 грн. та 970,08 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду в частині зменшення заборгованості по процентам змінити, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційним суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

За положеннями статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 5 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку «Універсальна GOLD» зі сплатою відсотків за користування кредитом та пільговим періодом 55 днів, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Вказаний договір складається із заяви-анкети кредитора, ОСОБА_1 надання кредиту, Умов та Правил надання банківських послуг, про що своїм підписом підтвердив позичальник (а.с.6).

Згідно довідки Банку, ОСОБА_2 було отримано платіжну картку «Універсальна GOLD» (а.с.47-48).

Факт отримання платіжної картки відповідачем підтверджується знімком екрана програмного забезпечення банку, де міститься фотозображення ОСОБА_2 з отриманою ним платіжною карткою, що надано представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду.

Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Умови та Правила надання банківських послуг передбачають, зокрема: за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік - п. 2.1.12.6.

За даними ПАТ КБ «Приватбанк» старт кредитної картки, отриманої відповідачем відбувся 11 березня 2014 року, на зазначений час щомісячна базова ставка становила 2,3 %, тобто , 27,60% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

У звязку з неналежним виконанням умов кредитного договору, станом на 20 квітня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 17 309,05 грн. з яких: 5 256,98 грн. заборгованість по кредиту; 10 075,42 грн. заборгованість за процентами; 676,22 грн. заборгованість по пені та комісії; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 800,43 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с. 4-5).

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про покладення обовязку на відповідача щодо сплати кредитної заборгованості.

Разом з тим, стягуючи суму заборгованості за процентами суд виходив з наступного.

Проценти за користування кредитними коштами Банком згідно розрахунку були нараховані у різний період за різними ставками. Так, з 11 березня 2014 року до 1 вересня 2014 року - 27,60% річних (щомісячна ставка 2,3%), з 1 вересня 2014 року до 1 квітня 2014 року 32,4 % річних (щомісячна ставка 2,7%), з 1 квітня 2014 року до 4 березня 2017 року 42% (щомісячна ставка 3,5%).

Пунктами 1.1.6.1., 1.1.6.2 Умов та правил передбачено право Банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентів за користування кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобовязаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобовязаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки зясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Саме такий правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України №6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року.

Суд з урахуванням приписів ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України та обставин справи здійснив розрахунок заборгованості за процентами, виходячи зі ставки, яка діяла на час активації кредитної ставки 27,60% та стягнув 4 262,03 грн. процентів.

Доводи апеляційної скарги про те, що Банком було своєчасно повідомлено позичальника про зміну процентної ставки шляхом відправлення смс повідомлення не заслуговують на увагу з огляду на зазначене вище.

Рішення суду в частині стягнення штрафу не оскаржувалося та не було предметом апеляційного розгляду.

З урахуванням вказаних обставин справи та меж апеляційного оскарження, апеляційна скарга в силу ч. 1 ст. 308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_3