Провадження №6 /225/45/2017
Справа №225/1285/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Панасенко Г.Ю.,

представник заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області у м.Торецьк подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Торецького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2017 року заступник начальника Відділу державної виконавчої служби Торецького міського управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_2.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні Торецького міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходяться виконавчі документи відносно ОСОБА_2, а саме, виконавче провадження: 52418288 з виконання рішення Управління пенсійного фонду України м.Дзержинська Донецької області №657 від 15.07.2013 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій в розмірі 170 грн. згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_2. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», 28.09.2016 року державним виконавцем ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження 52418288, якою боржника зобовязано подати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

В ході виконавчого провадження державною виконавчою службою отримані відповіді на запити від Державної фіскальної служби України № від 10.03.2017 року, № від 10.03.2017 року; Пенсійного Фонду України м.Дзержинська Донецької області № від 09.03.2017 року; № від 09.03.2017 року, з яких вбачається, що рахунків у боржника не виявлено, останній не працює, пенсій та інших соціальних виплат не отримує. З відповіді Територіального сервісного центру 1442 регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області №19139 від 28.09.2016 року вбачається відсутність за боржником зареєстрованих транспортних засобів.

В свою чергу, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №82833017 від 20.03.2017 року, належне боржнику на праві власності майно відсутнє.

Відповідно до довідки №02-45/662 від 21.10.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

На зазначену вище адресу виконавцем надсилався виклик щодо явки останнього до виконавчої служби для надання пояснень щодо причин невиконання рішення №657 від 15.07.2013 року №19060 від 28.09.2016 року, постанова про відкриття виконавчого провадження 52418288 від 28.09.2016 року.

Однак, до теперішнього часу ОСОБА_2 на виклики не зявилась, рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій, спрямованих на виконання зазначеного рішення боржником не здійснено, що стало приводом для звернення заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Торецького міського управління юстиції до суду із вищезгаданим подданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту України для виїзду за кордон боржника - ОСОБА_2.

Присутній у судовому засіданні заступник начальника Торецького міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 заявлене подання підтримала повністю, наполягала на його задоволенні. Проте, зауважила на тому, що вимогу щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту України для виїзду за кордон до ОСОБА_2 вважає не співмірною з сумою заборгованості у розмірі 170 грн.

Дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, заслухавши уповноваженого представника органу виконавчої служби, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як встановлено судом та підтверджено наявними у справі доказами, на виконанні Торецького міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходяться виконавчі документи відносно ОСОБА_2, а саме, виконавче провадження: 52418288 з виконання рішення Управління пенсійного фонду України м.Дзержинська Донецької області №657 від 15.07.2013 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій в розмірі 170 грн. на підставі п.5 ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Також, в якості доказів заявником суду надано довідку №02-45/662 від 21.10.2016 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №82833017 від 20.03.2017 року, згідно з якою належне боржнику на праві власності майно відсутнє; відповіді на запити від Державної фіскальної служби України № від 10.03.2017 року, № від 10.03.2017 року; Пенсійного Фонду України м.Дзержинська Донецької області № від 09.03.2017 року; № від 09.03.2017 року, з яких вбачається, що рахунків у боржника не виявлено, останній не працює, пенсій та інших соціальних виплат не отримує; відповідь Територіального сервісного центру 1442 регіонального сервісного центру МВС у Донецькій області №19139 від 28.09.2016 року свідчить про відсутність за боржником зареєстрованих транспортних засобів.

Судом встановлено, що добровільно рішення Управління пенсійного фонду України м.Дзержинська Донецької області №657 від 15.07.2013 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій в розмірі 170 грн. не виконане, на виклики остання не зявляється, причини неявки не повідомляє.

З наявного в матеріалах справи Акту від 21.10.2016 року, підписаного уповноваженими представниками УПФ України в м.Дзержинськ Донецької області та органу ДВС вбачається, що боржник за адресою реєстрації: Донецька область, м.Торецьк, смт.Північне, вул.Юності, буд.14 кв.42, відсутній, двері не відчиняє, виклик до ДВС залишено у дверях зазначеного житлового приміщення.

Згідно положень ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянину України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України, до виконання зобов'язань за рішенням.

В той же час, суд зауважує на тому, що статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Також, згідно з ч.2, 3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен є вільним залишати свою країну, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Забезпечення майнових прав не може здійснюватись шляхом обмеження основоположних свобод.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, тому застосування зазначеного заходу впливу на боржника без встановлення факту ухилення останнього від виконання зобов'язань не буде відповідати одному із критеріїв, визначених ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, за яких обмеження права на свободу пересування має бути виправдане.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. В даному випадку саме на державного виконавця покладено обовязок доведення обставин щодо вжиття заходів, направлених на виконання та вчинення боржником дій, які би свідчили про його ухилення від виконання зобовязань.

Разом з цим, суд вважає, що державним виконавцем належними та допустимими доказами факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Управління пенсійного фонду України м.Дзержинська Донецької області №657 від 15.07.2013 року про застосування до ОСОБА_2 фінансових санкцій в розмірі 170 грн., не підтверджений.

Доводи заявника про те, що боржник не подав декларацію та не зявляється за викликами до державного виконавця, є неспроможними, оскільки надані матеріали не містять інформації про те, що такі вимоги і виклики були боржником отримані. Зокрема, даних про належне повідомлення боржника про необхідність з'явитись до виконавчої служби заявником суду не надано, докази вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження суду також не представлені.

Посилання в поданні на наявність боргових зобов'язань ОСОБА_2, здійснення державним виконавцем запитів щодо наявності у останнього майна, рахунків, відомостей про працевлаштування, отримання боржником пенсій та інших соціальних виплат тощо, самі по собі не дають підстав для задоволення вказаного подання, не підтверджують і не спростовують факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, оскільки з них не можна зробити висновок про те, чи відомо взагалі боржнику про наявність у нього вищевказаних зобов'язань. Відсутні й докази, які би вказували на те, що боржник перешкоджав отриманню відомостей щодо належного йому майна чи укривав таке майно та відомості про свої доходи.

Необхідно зауважити при цьому, що сума заборгованості боржника перед стягувачем, яка складає 170 грн., є не співмірною з вимогою заявника щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що наявність боргових зобовязань не є беззаперечною підставою для задоволення подання, суд вважає подання необґрунтованим, що є приводом для відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ч.2 ст.10, ст.377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання заступника начальника Відділу державної виконавчої служби Торецького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту України для виїзду за кордон боржника - громадянина України ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя