Провадження № 22-ц/773/415/17 Категорія: 59 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В. А.,

суддів Грушицького А. І., Киці С. І.,

секретар Концевич Я. О.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» про скасування дисциплінарних стягнень, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_2 у вересні 2016 року звернулась в суд із позовом до Комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» про скасування дисциплінарних стягнень. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 з 20.01.2008 року працювала на посаді прибиральниці службових приміщень Комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» згідно наказу № 110к від 20.01.2008 року. При цьому, за весь час роботи стягнень та зауважень від керівництва не мала. Однак, протягом останніх місяців роботи у неї виник конфлікт з директором школи. Зазначає, що 28.07.2016 року на підставі наказу № 169 її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, підставою якої слугували надумані обставини про те, що нібито вона нецензурно висловлювалась на адресу гардеробниці та медичної сестри. При цьому, її пояснення про те, що вказані обставини є надуманими не було взято до уваги. 22.08.2016 року наказом директора № 170 її знову притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану, підставою послугували знову ж ті самі надумані обставини. Позивач вказує, що в оскаржуваних наказах відповідачем не вказано, який саме пункт правил внутрішнього трудового розпорядку або ж посадової інструкції було нею порушено, крім того, ні з посадовою інструкцією, ні з правилами внутрішнього трудового розпорядку її ніхто не ознайомлював. Також вказує, що всупереч вимогам ч. 2 ст. 224 КЗпП України питання притягнення її до дисциплінарної відповідальності розглядала комісія по трудових спорах, що не належить до її компетенції. Комісією було прийнято акт № 2 від 30.06.2016 року та акт № 3 від 22.08.2016, які слугували підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати незаконними і скасувати накази директора комунального закладу «Луцький навчально-виховний комплекс загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» від 28.07.2016 року № 169 та від 22.08.2016 року № 170.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених та просили її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнав та просив її відхилити.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, а також доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу позивача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та її представником всупереч ст. 60 ЦПК України не представлено суду беззаперечних доказів наявності порушень з боку відповідача стосовно притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Так, з наявних у матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з 20.01.2008 року по 23.08.2016 року працювала прибиральницею службових приміщень КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» (а.с. 5).

Наказом № 169 від 28.07.2016 року в.о. директора КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» за неодноразові порушення трудової дисципліни у вигляді недотримання морально-етичних норм поведінки у закладі освіти та недопустимо грубого ставлення до працівників школи прибиральнику службових приміщень ОСОБА_2 оголошено догану (а.с. 25).

Наказом № 170 від 22.08.2016 року директора КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради», прибиральниці службових приміщень ОСОБА_2 оголошено догану за неетичну поведінку відповідно до акту від 22.08.2016 року (а.с. 38).

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали неодноразові доповідні записки та заяви працівників КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» про неправомірну поведінку позивача ОСОБА_2 на роботі, що стало предметом розгляду комісії у трудових спорах.

Так відповідно до акту № 2 комісія по трудових спорах КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» про розгляд трудових спорів між техпрацівником ОСОБА_2 та гардеробником ОСОБА_5 і медичною сестрою школи ОСОБА_1 від 30.06.2016 року вирішила: вважати неприпустимими дії техпрацівника ОСОБА_2, які порушують моральні норми та констатувати факт невизнання ОСОБА_2 своєї неетичної поведінки та притягнути її до дисциплінарної відповідальності (а.с. 37).

Іншим актом № 3 комісія по трудових спорах КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради» про розгляд трудових спорів між ОСОБА_2 та техпрацівниками ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 від 22.08.2016 року вирішила: вважати неприпустимими порушення правил безпеки ОСОБА_2 та з метою створення сприятливого психологічного мікроклімату і колективі та забезпечення належних умов праці притягнути її до дисциплінарної відповідальності (а.с. 45).

В матеріалах справи міститься копія Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради», затверджених на засіданні педради протоколом № 5 від 28.08.2015 року та ввдених в дію наказом директора № 186 від 01.09.2015 року п.п. г) п. 17 яких передбачає дотримання працівниками морально-етичних норм поведінки (а.с. 51/зворот, 52-53, 54-55). З наказу № 186 вбачається, що дані правили для ознайомлення роміщуються в учительській та підсобному приміщенні працівників обслуговуючого персоналу, про ознайомлення з правилами свідчить ознайомлення з даним наказом.

ОСОБА_2 від підпису про ознайомлення з наказом № 186 від 01.09.2015 року відмовилась, про що складено відповідний акт від 08.09.2015 року (а.с. 53/зворот).

Перед притягненням позивача до дисциплінарної відповідальності на ім'я директора школи було подано кілька доповідних та пояснюючих записок, заяв, що свідчать про неналежну морально-етичну поведінку позивача, як працівника навчального закладу (а.с. 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 39, 40, 41, 42).

У ОСОБА_2 було відібрано пояснення (а.с. 34, 35-36, 43-44).

Суду апеляційної інстанції представником відповідача надано копію Журналу реєстрації інструктажів з питань охорони праці, в якому наявний підпис ОСОБА_2 про проходження інструктажу.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

З матеріалів справи убачається, що позивач ОСОБА_2, перебуваючи на робочому місці, неодноразово допускала дії, які свідчать про порушення нею трудової дисципліни, які виражалися у скоєнні хуліганських дій щодо працівників КЗ «ЛНВК ЗОШ I-III ступенів № 22 - ліцей Луцької міської ради», про що свідчать неодноразові доповідні записки та заяви працівників.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

За умовами Постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року за № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судом необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, тощо.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач вважає безпідставним розгляд спору комісією з трудових спорів, що є порушенням ч. 2 ст. 224 КзПП і що, передавши спір на розгляд комісії, відповідач застосував положення ст. 152 КзПП. Крім того, позивач вказує, що не була ознайомлена з правилами внутрішнього трудового розпорядку та посадовою інструкцією.

Суд оцінює докази в їх сукупності, таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність в діях позивача ознак дисциплінарних проступків, які не відповідають нормам правил внутрішнього розпорядку в частині дотримання морально-етичних норм поведінки, і не вбачає підстав для скасування оскаржуваних наказів.

Щодо доводів позивача про безпідставність розгляду питання комісією по трудових спорах, то в даному випадку висновок комісії по тудових спорах про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 констатує факт порушення поведінки на робочому місці ОСОБА_2 та не суперечить вимогам закону, Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на ч. 2 ст. 224 КзПП та ст. 152 КзПП не заслуговують на увагу, враховуючи, що дії адміністрації щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не суперечать вимогам даних норм права.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, беззаперечних доказів наявності порушень з боку відповідача стосовно притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності суду не надано, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді