Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 1519/11771/12

провадження № 2/521/1461/17

21 березня 2017 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Лефтеровій О.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Одеська міська рада, ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору купівлі продажу недійсним, витребування майна у добросовісного набувача, виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу недійсним, витребування майна у добросовісного набувача, виселення, в якому просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 236,5 кв.м., розташованого по вулиці Дальницькій, 27 у місті Одесі, укладений 14.12.2006 року між ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2; витребувати від ОСОБА_3 спірне нежитлове приміщення; усунути перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_3 з спірного нежитлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що спірне нежитлове приміщення є об'єктом комунальної власності територіальної громади міста Одеси і за договором від 29.06.2004 року передано в оренду ТОВ «Гранд».

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25.04.2006 року за ОСОБА_1 визнано право власності на спірне нежитлове приміщення.

14.12.2006 року, за договором купівлі-продажу власником нежилого приміщення стала ОСОБА_2, а 13.03.2007 року, за договором дарування, ОСОБА_2 подарувала спірне нежиле приміщення ОСОБА_3

Ухвалою апеляційного суду Одеської області рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 25.04.2006 року скасовано з направленням справи на новий розгляд, а ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 24.11.2010 року позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на спірне нежиле приміщення залишена без розгляду.

Оскільки, спірне нежитлове приміщення стало власністю ОСОБА_1 на підставі судового рішення, яке у встановленому законом порядку скасоване, а наступні відчуження спірного об'єкту нерухомості здійснено з порушенням права власності позивача, позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав з позовом до суду.

Представник Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник третьої особи Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав визначених у наданих письмових запереченнях.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 29.06.2004 року, на підставі договору оренди нежитлового приміщення №11/72 Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, передало в оренду ТОВ «Гранд», директор відповідач ОСОБА_3 у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу загальною площею 158,5 кв.м. по вул. Дальницькій, 27 у місті Одесі.

У процесі експлуатації підвального приміщення, ТОВ «Гранд» здійснило внутрішню реконструкцію й капітальний ремонт приміщення підвалу і за рахунок приєднання додаткових приміщень (без відповідного дозволу власника приміщень), площа нежитлового приміщення збільшилась з 158,5 кв.м. до 236,5 кв.м.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2006 року за ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлове приміщення по вул. Дальницькій,27 у м. Одесі площею 236,5 кв.м.

На підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2006 року, ОСОБА_1, від імені якого діяв ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 нежитлове приміщення по вул. Дальницькій,27 у м. Одесі площею 236,5 кв.м., яке належало ОСОБА_1 відповідно до рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2006 року.

На підставі договору дарування від 13.03.2007 року, ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 нежитлове приміщення по вул. Дальницькій, 27 у місті Одесі площею 236,5 кв.м., яке належало їй на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2006 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.03.2008 року, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 25.04.2006 року скасовано з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Малиновського районного суду від 24.11.2010 року позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення залишена без розгляду.

В судовому засіданні також встановлено, що спірне нежитлове приміщення по вул. Дальницькій, 27 у місті Одесі є предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору, укладеного 27.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, право вимоги за яким перейшло від АКІБ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 10 березня 2016 року, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 травня 2016 року, іпотечний договір укладений 27.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, яким передано в іпотеку нежитлове приміщення по вул. Дальницькій, 27 у місті Одесі площею 236,5 кв.м., визнано недійсним.

Зважаючи на те, що спірне нерухоме майно було придбано за договором у особи, яка не мала право його відчужувати, власник майна, у даному випадку територіальна громада міста Одеси в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради має право, на підставі ст. 388 ЦК України, заявити вимогу про витребування майна у добросовісного набувача, а не вимагати визнання недійсним договору про відчуження майна. Зазначені обставини стосуються не лише випадків коли укладено один договір із порушенням закону, а і у випадку, коли спірне майно відчужувалось на підставі наступних договорів.

На підставі рішення Одеської обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної ради, міст обласного підпорядкування і районів області» і рішення Одеської міської ради народних депутатів № 179- XXI від 27.09.1991 року «Про формування комунальної власності м. Одеси» - територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради з 1991 року є власником державного житлового і нежитлового фонду з матеріально-технічною базою й ремонтними організаціями, що пов'язані із обслуговуванням та експлуатацією зазначених фондів, управлінням яким займається Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Цивільний кодекс УРСР, який діяв до 01.01.2004 не передбачав обов'язкової державної реєстрації права власності при здійсненні правочинів.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.03.2005 року № 123 спірне приміщення включено до переліку обєктів комунальної власності, які підлягають реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно.

За таких обставин, суд вважає встановленим належність на праві власності нежитлового приміщення по вул. Дальницькій, 27 у місті Одесі саме територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Враховуючи, що у даному випадку належним способом захисту порушеного права власника майна є витребування майна з чужого незаконного володіння, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 236,5 кв.м., розташованого по вулиці Дальницькій, 27 у місті Одесі, укладеного 14.12.2006 року між ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Водночас, суд приходить до висновку, що ні Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, ні Департамент комунальної власності Одеської міської ради, не надавали жодної згоди на вибуття нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 27, з комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

За змістом ст. 388 ч. 3 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала право його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

ОСОБА_3 набув право власності на спірне майно безвідплатно (за договором дарування), у звязку з чим позивач має право витребувати це майно.

За таких обставин, суд вважає необхідним витребувати спірне нерухоме майно від ОСОБА_3, як його добросовісного набувача, та передати це майно у власність територіальній громаді міста Одеси, представником якої є Одеська міська рада в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Оскільки право комунальної власності територіальної громади міста Одеси на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 236,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 27, є незаперечним та таким, що набуто з правових підстав, суд вважає можливим усунути перешкоди в його користуванні шляхом виселення з нього ОСОБА_3 та передачі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задовольнити частково.

Витребувати від ОСОБА_3 нежитлове приміщення підвалу загальною площею 236,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 27, та передати у власність територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Виселити ОСОБА_3 з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 236,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Дальницька, 27, та передати це приміщення Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

21.03.17