Провадження №2/523/4777/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"07" листопада 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Булгакова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, на домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 48 кв.м, в тому числі житловою площею 27 кв.м., яке розташовано на земельної ділянці площею 625 кв.м.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер його дядько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На випадок своєї смерті він залишив на ім'я позивача заповіт, в якому заповів йому все майно, яке йому буде належати на день смерті. В зазначений законом строк, позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою до Третьої одеської державноїнотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа.16.05.2012 року ОСОБА_1 було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте,вказане свідоцтво не охопило все спадкове майно, яке на день смерті належало ОСОБА_3

Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної Ради депутатів трудящих від 14 лютого 1969 року, ОСОБА_3 належало домоволодіння АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_3 за життя не встиг його зареєструвати в КП «МБТІ» Одеської міської ради.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, володіє нею, проводить поточні ремонти.

Відповідачка по справі, ОСОБА_2 також претендує на спірне спадкове майно вказуючи про те, що вона є співмешканкою померлого ОСОБА_3, однак вказане не відповідає дійсності.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не встиг зареєструвати в КП «МБТІ» Одеської міської ради право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1 позбавлений можливості оформити спадкове майно у повному обсязі.

В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.35).

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, надала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність (а.с.34).

У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що ОСОБА_3 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, яке видано виконавчим комітетом Ленінської районної Ради депутатів трудящих від 14 лютого 1969 року (а.с.17);

Відповідно до технічного паспорту, який виготовлений ПП «Діжен» від 15.06.2016 року, домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 48 кв.м, в тому числі житловою площею 27 кв.м., яке розташовано на земельної ділянці площею 625 кв.м. (а.с.19-22);

Відповідно до заповіту, який посвідчений 22.01.2003 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, реєстровий номер 200, ОСОБА_3 заповів усе майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с.10);

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_3, про що Першим Відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 10.10.2006 року, складений актовий запис №9111 (а.с.9);

12 жовтня 2017 року до Суворовського районного суду м.Одеси надійшла копія спадкової справи з Третьої Одеської державної нотаріальної контори за №422/2007, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 (а.с.37);

З матеріалів спадкової справи вбачається про те, що 29.03.2007 року, ОСОБА_1 звернувся до Третьої одеської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відрилася після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3(а.с.39);

23.05.2008 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, а саме на земельну ділянку площею 5,83 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, територія Дачненської сільської ради (а.с.62);

16.05.2012 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, а саме на земельну ділянку площею 0,0636 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область, Роздільнянський район, територія Дачненської сільської ради (а.с.62);

16.05.2012 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, а саме на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться в філії - Біляївське Відділення №5422 ВАТ «Ощадбанк» України на рахунках: НОМЕР_3, НОМЕР_4 (а.с.111);

Відповідно до письмової довідки №4765-11/1430 від 20.09.2016 року, яка видана КП «БТІ» ОМР, станом на 31.12.2012 року право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с.116);

Постановою державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори від 02.11.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що вказане домоволодіння не зареєстровано в КП «БТІ» ОМР (а.с.117);

Відповідно до ст. 1216, 1217 та 1220 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) та здійснюється за заповітом, або за законом та відкривається внаслідок смерті цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статей 1233, 1234, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов'язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно статті 1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.

Відповідно до статті 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3,оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача, підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації домоволодіння АДРЕСА_1 унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку.

При таких обставинах, позовні вимоги позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом, після померлої після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, на домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 48 кв.м, в тому числі житловою площею 27 кв.м., яке розташовано на земельної ділянці площею 625 кв.м. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64 209, 212-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1233, 1268, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3, на домоволодіння АДРЕСА_1 загальною площею 48 кв.м, в тому числі житловою площею 27 кв.м., яке розташовано на земельної ділянці площею 625 кв.м.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Аліна С.С.