Провадження №: 2/752/3994/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Лебедєві В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3.(відповідач 1) , ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (відповідач 2), третьої особи ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участі наземних транспортних засобів.

Позивачі просять суд: 1) Стягнути з відповідачів - Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно грошові кошти на відшкодування шкоди(збитків), що пов'язано з відновленням транспортного засобу та втратою товарної вартості пошкодженого транспортного засобу, у розмірі 71606 грн. 24 коп.; 2)Стягнути з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на їх користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

У мотивування заявленого позову позивачі вказують, що 19 грудня 2016 року о 23 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській, 104, Відповідач ОСОБА_3 (надалі відповідач 1) керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сузукі», державний д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та здійснив дорожньожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду від 03 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Власником автомобіля НОМЕР_3, є Позивач ОСОБА_1, який належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 травня 2010 року серія НОМЕР_4. Позивач ОСОБА_2 має юридичну і фактичну ознаку володільця автомобіля «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, є чоловіком Позивача ОСОБА_1.На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Власником транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, є ОСОБА_5

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На час дорожньо-транспортної пригоди у Відповідача ОСОБА_3 було свідоцтво про реєстрацію автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, діючий поліс ОСЦПВ, укладений між ним та Відповідачем 2, згідно якого перший застрахував свою цивільно- правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1.

Доказом вчинення винних та неправомірних дій Відповідачем 1, спрямованих на заподіяння шкоди Позивачу, є Постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02. 2017 року по справі № 3/752/709/17 року, а тому обставини справи щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та факту заподіяння шкоди Позивачам саме з вини відповідача 1, в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню під час розгляду справи предметом якої є цивільно-правові наслідки дій відповідача 1.

Після дорожньо-транспортної пригоди, позивачам стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача 1, як володільця джерела підвищеної небезпеки «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у форміПолісу серії АЕ за №9379138, виданого 28 квітня 2016 року, строком на 1 (один) рік, з 29 квітня 2016 року по 28 квітня 2017 року.

На підставі вказаного договору, відповідач 1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, особами які на законних підставах його використовують, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов'язок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяної з вини страхувальника.

Як передбачено п.п. 4,5 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілому становить 100000 грн.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

20 грудня 2017 року Позивачі звернулися до Відповідача 2 з повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу серії АЕ за № №9379138 та надали письмові пояснення. Також представник Відповідача 2 здійснив зовнішній огляд транспортного засобу «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, за результатами якого був складений акт (дефектна відомість).

Відповідач 2 надав Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за № 7408/4 від 04.01.2017р. (надалі - Звіт), у відповідності до висновків якого: вартість відновлювального ремонту «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 41321,37грн., а вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, при ДТП, складає 25916,05грн. Визначення вартості матеріального збитку ґрунтувалось на зовнішньому огляді транспортного засобу, інструментальні дослідження транспортного засобу не проводилися, також не враховувалася втрата його товарної і вартості.

З метою визначення дійсного розміру матеріального збитку заподіяної Позивачам, Позивач 2 звернувся до спеціалізованої СТО «Сузукі» - ТОВ «Автометрополіс» () з метою проведення незалежного обстеження та визначення розміру матеріального збитку.

22 грудня 2017 року за результатами огляду транспортного засобу було складено рахунок - фактуру № АМ16-0783, згідно якої вартість запчастин, що підлягають заміні становить 44568,62грн., вартість робіт (послуг) - 59671,87грн., загальна сума відновлювального ремонту - 71606,24 грн. яку позивачі просять стягнути з відповідачів на їх користь в солідарному порядку.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги визнав частково. Пояснив в судовому засіданні що за укладеного із страховою компанією договору страхування вважає, що саме страховик ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повинна відшкодовувати спричинену ним шкоду. Також відповідач ОСОБА_7 пояснив що вважає суму заявленої до стягнення позивачами шкоди суттєво завищеною, та надав як доказ на своє заперечення звіт № 52/01/17 від 24.01.2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного автомобілю «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, за яким вартість матеріального збитку становить 36474,62 грн.

Відповідач ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Його представник в судове засідання не з,явився, направив до суду письмові заперечення на позов у яких заперечує проти задоволення позову вважаючи його безпідставним, та просить у разі неявки представника розглядати справу без представника страхової компанії.

Третя особа по справіОСОБА_5 повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши позивачів, відповідача ОСОБА_7, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що19.12.2016 року о 23 год. 10 хв., в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській, 104, Відповідач ОСОБА_3 керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сузукі», державний д.н.з. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та здійснив дорожньожньо-транспортну пригоду, в якій автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Голосіївського районного суду від 03 лютого 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Власником автомобіля НОМЕР_3, є Позивач ОСОБА_1, який належить їй на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 18 травня 2010 року серія НОМЕР_4. Цей автомобіль придбаний позивачами в період їх шлюбу у зв'язку з чим Позивачі мають юридичну і фактичну ознаку володільців автомобіля «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2.

На підставі ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

За загальним правилом, встановленим ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На час дорожньо-транспортної пригоди у Відповідача ОСОБА_3 було свідоцтво про реєстрацію автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, діючий поліс ОСЦПВ, укладений між ним та Відповідачем 2, згідно якого перший застрахував свою цивільно- правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02. 2017 року по справі № 3/752/709/17 року, відповідача ОСОБА_3 на підставі ст.124 КУпАП було визнано винним у скоєному ДТП та піддано адміністративному стягненню.

Обставини справи щодо вчинення дорожньо-транспортної пригоди та факту заподіяння шкоди Позивачам саме з вини відповідача 1, в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню під час розгляду справи предметом якої є цивільно-правові наслідки дій відповідача ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність Відповідача 1 ОСОБА_3 , як водія джерела підвищеної небезпеки автомобіля «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у форміПолісу серії АЕ за №9379138, виданого 28 квітня 2016 року, на період з 29 квітня 2016 року по 28 квітня 2017 року.

На підставі вказаного договору, відповідач 1 застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «VOLKSWAGEN», державний номерний знак НОМЕР_1, особами які на законних підставах його використовують, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов'язок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяної з вини страхувальника.

Як передбачено п.п. 4,5 Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілому становить 100000 грн.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

20.12.2017 року Позивачі звернулися до Відповідача 2 з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу серії АЕ за № №9379138.

Представник Відповідача 2 здійснив зовнішній огляд транспортного засобу «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, за результатами якого був складений акт (дефектна відомість)(а.с.18)..

Відповідач 2 надав Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу за № 7408/4 від 04.01.2017р. (надалі - Звіт), у відповідності до висновків якого: вартість відновлювального ремонту «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 41321,37грн., а вартість матеріального збитку, внаслідок пошкодження «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, при ДТП, складає 25916,05грн.

Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Також, ст. 29 Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

У відповідності до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з пня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про порожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 1119 ЦК України, ст. ст. 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» та на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»», зобов'язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, яка становить витрати,пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу і є прямими збитками, заподіяних позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

На момент звернення до суду з позовом, Страхова компанія не сплатила позивачу оцінену шкоду.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право масності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за здану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його.

При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином Позивачам як кредиторам належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному.

При визначенні розміру шкоди що підлягає стягненню з відповідачів суд враховує наданий відповідачем ОСОБА_7 звіт № 52/01/17 від 24.01.2017 року про оцінку вартості збитку нанесеного автомобілю «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2, за яким вартість матеріального збитку становить 36474,62 грн. Цей звіт відповідає методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої наказом міністерства Юстиції України № 145/5/2092 , проведений після огляду транспортного засобу у присутності сторони позивача та відповідача ОСОБА_3

Розмір грошової суми за рахунком - фактурою № АМ16-0783 від 22 грудня 2017 року, згідно якої загальна сума відновлювального ремонту визначена як 71606,24 грн.(ас.38-49), суд не може узяти до уваги при стягненні з відповідачів розміру шкоди, оскільки такі витрати позивачами не були понесені.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору, та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.10,11,57-61,208,209,212-215,218 ЦПК України, стст.15,16,22,1187,1191,1192,1194, ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відшкодування шкоди 36474 грн. 62 коп.(тридцять шість тисяч чотириста сімдесят чотири гривні 62 коп.), по 18237 грн. 31 коп. на користь кожного.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат по сплаті судового збору по 358 грн. 03 коп.(триста п'ятдесят вісім гривень 08 коп.) з кожного з них.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Ладиченко