АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Литвинюк І.М., Яремка В.В.

секретар Окармус О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору лізингу недійсним, стягнення грошових коштів та захист прав споживачів за апеляційною скаргою представника ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору лізингу недійсним, стягнення грошових коштів та захист прав споживачів.

Позовні вимоги обгрунтовував слідуючими обставинами.

06.07.2015р. сторони уклали договір №000121 фінансового лізингу, згідно якого позивач виступив в якості лізингоодержувача, а відповідач - лізингодавця. Предмет лізингу - транспортний засіб Foton. Згідно вказаного договору позивач сплатив адміністративний платіж в сумі 30000 грн.

Однак після детального вивчення умов договору та вимог законодавства позивач вважає, що даний договір був укладений з численним порушенням законодавства, що тягне його недійсність.

ОСОБА_1 зазначав, що договір є недійсним через те, що у відповідача відсутня ліцензія надання фінансових послуг; не чітко викладені істотні умови договору в частині родових ознак предмету договору (транспортного засобу);

22-ц/794/308/ 2017р. Провадження № 716/1135/16-ц Головуючий у 1 інстанції Пухарєва О.В.

Категорія 19 доповідач Перепелюк І.Б.

до договору не додано підписаного сторонами Додатку №3; а також умови договору є несправедливими, що суперечить Закону України „Про захист прав споживачів. Крім цього позивач вважає даний договір нікчемним, оскільки не дотримано його обов'язкове нотаріальне посвідчення. Позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу №000121 від 06.07.2015р., укладений між ним та ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО»; стягнути з відповідача на його користь адміністративний платіж в сумі 30000грн.

Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду першої інстанції, представника ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване заочне рішення незаконним та необгрунтованим. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що умови договору не можуть бути визнані недійсними лише з підстав заперечення їх дійсності стороною по справі.

Також представник ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» вказує, що законодавством встановлено необхідність простої письмової форми договору фінансового лізингу, яка б визначала досягнення згоди сторонами щодо усіх істотних умов договору та наголошує на тому, що нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу не вимагається.

Апелянт також звертає увагу суду на те, що товариство взято на облік як установу з правом надавати послуги з фінансового лізингу, що підтверджується Довідкою ФЛ №551

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, заочне рішення - залишити без змін з наступних підстав.

Встановлено, що 06.07.2015р. ОСОБА_1 та ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» уклали договір №000121 фінансового лізингу, предмет якого є лізингу транспортний засіб Foton, комплектація/модифікація FT354, об'єм /тип двигуна 35, тип КПП 8/4, привід 4*4.

Згідно копії квитанції № 0.0.405828872.1 від 06.07.2015р., позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача адміністративний платіж у розмірі 30000грн.

Згідно договору фінансового лізингу адміністративний платіж - першочерговий одноразовий платіж, який входить до складу Першого платежу, що підлягає сплаті лізингоодержувачем на користь лізингодавця за перевірку, розгляд та підготовку документів для укладення договору, незалежно від назви призначення платежу у квитанції на сплату. Розмір адміністративного платежу відображається у Додатку № 1 до договору та становить погоджений сторонами відсоток від вартості предметі лізингу.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, за змістом ч. 5 цієї норми у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в ч. 2 ст. 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Проаналізувавши норму статті 18 Закону України «Про фінансовий лізинг», слід дійти висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони одночасно, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві.

Крім того, з огляду на юридичну природу договору фінансового лізингу та положень статті 692 ЦК України споживач послуг, укладаючи такий договір, має право знати обсяг своїх фінансових зобов'язань та ціну транспортного засобу, який лізингодавець передає йому в користування за плату з правом викупу. При цьому ціна предмета лізингу є істотною умовою такого договору згідно вимог статей 638, 655, 691 ЦК України.

Разом з тим, на момент укладення договору фінансового лізингу лізингоодержувач був позбавлений можливості ознайомитися з обсягом своїх грошових зобов'язань та графіком лізингових платежів, що свідчить про невизначеність загального обсягу грошових зобов'язань лізингоодержувача.

Крім того, лізингодавець не відповідає перед лізингоодержувачем за невиконання будь-якого зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета лізингу, його заміни, введення в експлуатацію, усунення несправностей протягом гарантійного строку, своєчасного та повного задоволення гарантійних вимог, монтажу тощо. За такими зобов'язаннями відповідає продавець.

Якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодежувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу (статті 808 ЦК України).

За змістом ч. 5 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Зокрема, суд першої інстанції правильно врахував, що спірний договір по своїй суті спрямований на захист інтересів лише лізингодавця і на звуження його відповідальності, що свідчить про суттєву диспозицію між правами та обов'язками сторін, а наявність механізму зміни вартості платежів та розміру предмета лізингу тільки лізингодавцем слугує лише цьому підтвердженням, оскільки позбавляє лізингоодержувача будь-яким чином впливати на зміну істотних умов договору.

Виходячи з умов договору фінансового лізингу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір містить несправедливі умови, визначені ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір зі споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права не повертати кошти на оплату ненаданої продукції у разі розірвання договору з ініціативи продавця (виконавця, виробника); установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору.

Суд першої інстнації, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, врахував відсутність ліцензії у відповідача для здійснення фінансової діяльності та нотаріального посвідчення спірного договору, а також встановивши, що умови спірного договору фінансового лізингу, всупереч принципу добросовісності, призвели до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу та є несправедливими відносно ОСОБА_1, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання договору недійсним та стягнення сплачених відповідно до нього грошових коштів.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.307, ст.308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ТзОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» відхилити.

Заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно :