Справа № 509/421/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2017 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідачки - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 22.10.2014 р. позичив ОСОБА_2 1500 дол. США, а відповідач зобов'язалася повернути суму боргу у гривньовому еквіваленті на протязі року, але своїх зобов'язань не виконала.

З цих підстав позивач просив стягнути з відповідачки борг 1500 дол. США, що станом на день подачі позову становить 40785 грн., та судові витрати.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що повернула позивачу грошові кошти, у зв'язку із чим просила в задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З розписки, копію якої позивач долучив до матеріалів справи та оригінал якої надав суду для огляду в судовому засіданні, вбачається, що 22.10.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1500 дол. США. і зобов'язалася повернути позивачу суму боргу у гривньовому еквіваленті на протязі року тобто до 22.10.2015 року.

З довідки ПАТ «Державний ощадний банк України» слідує, що станом на 30.01.2017 року за курсом НБУ, 100 дол. США складає 2719 грн. 2242 коп.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Твердження відповідача, про те, що вона сплатила суму боргу позивачу жодними доказами не підтверджуються, у зв'язку із чим суд не приймає до уваги такі твердження.

У зв'язку із наведеним суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Також на підставі статті 88 ЦПК України, з відповідача на корись позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.553,1046-1049 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, борг за договором позики у сумі 40785 (сорок тисяч сімсот вісімдесят п'ять) гривень, що еквівалентно 1500 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко