РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді - Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання - Довбенко Г.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_3, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 01 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №908.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що спільне життя з ОСОБА_3 не склалося, мають абсолютно протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, шлюбні стосунки припинилися.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що на даний час ОСОБА_1 добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається. Відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, а саме працевлаштований у Вищому професійному училищі №1 м.Рівне, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання спільної дитини.

В судовому засіданні позивач-відповідач, представник позивача-відповідача позовні вимоги та їх обґрунтування підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити. Щодо зустрічного позову позивач зазначив, що не заперечує утримувати їх спільну із ОСОБА_3 дочку і готовий це робити та буде сплачувати аліменти, проте вважає достатнім буде стягувати 1/5 або 1/4 частку від його доходів, адже його середня заробітна плата в місяць офіційно складає не менше як 9000 грн..

Відповідач-позивач та його представник в судовому засіданні первісний позов визнали, не заперечили проти його задоволення. Підтримали зустрічний позов з підстав викладених в позовній заяві, просили його задоволити.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що на утриманні у ОСОБА_1 є дитина від першого шлюбу, ОСОБА_7 котрий навчається на денній формі навчання медичного факультету в Греції на платній формі. Зазначив, що ОСОБА_1 допомагав, допомагає і надіється буде допомагати утримувати сина його дочки та внука ОСОБА_7.

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 01 серпня 2003 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис №908, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ № 065024.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №202556 виданого 23 лютого 2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №380.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам сторін. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов'язків по відношенню до дитини.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбаченихст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з фактичних обставин справи та враховує, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя.

Статтею 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитну не може бути меншим, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу.

Статтею183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працює у Вищому професійному училищі №1 м.Рівне за посадою директор. Загальна сума доходу за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року становить 108 928,44 грн., що стверджується довідкою про доходи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на його утриманні перебуває дитина від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, котрий навчається на денній формі навчання медичного факультету в Греції на платній формі, на утримання якого надає постійно кошти, не підтверджено жодними доказами, надання лише копії свідоцтва про народження та довідку Університету Фессалії Навчального закладу в галузі охорони здоров"я медичний факультет не підтверджує факт його утримання.

З показань свідка ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу ОСОБА_7, проте в якому саме розмірі, суду не надано документальне підтвердження.

Посилання відповідача-позивача на те, що на її утриманні перебуває ще одна дитина, ОСОБА_8 від першого шлюбу, суд не приймає до уваги, оскільки як встановлено судом, за рішенням суду стягувалися аліменти на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 до повноліття дитини. Обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, визначені ст.199 СК України і до даних правовідносин не застосовуються.

Заява відповідача-позивача з проханням врахувати особливі потреби в навчанні та часті хронічні захворювання дитини, суд приймає до уваги, проте питання про стягнення додаткових витрат визначених ст.185 СК України в позовних вимогам не ставиться.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить обґрунтованим задоволення позовних вимог частково, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини від його доходів, що буде становити близько 2250 грн ( 9000: 4= 2250), та є більшим ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку ( 1689 грн ) , встановленого ЗУ " Про державний бюджет на 2017 рік" що буде відповідати засадам розумності та справедливості,

Рішення в частині стягнення аліментів суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення розміру та стягнення аліментів- задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 908 від 01.08.2003 року розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 грудня 2016 року і до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя -