Справа № 639/8807/15-ц
Провадження № 2/639/53/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Антохіної О.С., Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ті особи Харківська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про усунення перешкод у користуванні, знесення самовільної будівлі, суд

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулися позивачі із позовною заявою до ОСОБА_4, 3-ті особи Харківська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області про усунення перешкод у користуванні, знесення самовільної будівлі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначають, що вони є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, б. 16.

Власником сусіднього будинку, який розташований на суміжній земельній ділянці за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, б. 14 є відповідач - ОСОБА_4.

Відповідачем без будь-якого погодження з позивачами, без отримання дозвільних документів та з порушенням будівельних норм та правил самочинно, із проведенням захоплення земельної ділянки, яка перебувала у користуванні позивачів, збудовано цегляну двоповерхову споруду.

Внаслідок проведеної відповідачем забудови виникла та існує постійна загроза нанесення шкоди нерухомому майну, що належить позивачам. А враховуючи те, що відповідач дозвільних документів на проведення будівельних робіт не отримувала, земельна ділянка не відводилася, документи, які на підставі положень статей 125, 126 ЗК України, що посвідчують право на земельну ділянку не видавалися, обєкт будівництва до експлуатації не приймався, відповідність самочинно збудованого обєкту будівельним, протипожежним, санітарним, архітектурним нормам, а отже, безпечність їх для життя та здоровя людей уповноваженим державою органами не перевірялися.

У зв'язку з викладеним позивачі і були змушені звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 06.10.2015 року, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. В подальшому в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в судове засідання не зявилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_6, яка діє на підставі Витягу про надання юридичної допомоги від 05.06.2017 року в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували в повному обсязі. Зазначили, що вони усунули усі перешкоди у користуванні позивачами своїм житловим будинком та земельною ділянкою, а тому підстав для задоволення позову немає.

Представник третьої особи Харківської міської ради ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності від 10.01.2017 року № 08-11/96/2-17, в судовому засіданні полягався на розсуд суду, просив винести законне та обґрунтоване рішення, яке б не порушувало права третіх осіб. В подальшому в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області, в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, щопозивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на праві спільної часткової приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, б. 16, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом № АВМ №051610 від 07.07.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Харківської нотаріальної контори, реєстровий № 3-253, та договору дарування від 12.06.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_8 12.06.2003 року, реєстровий №1-1601. (а.с. 8-9)

Як вказують позивачі, відповідач на сусідній земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, б. 14, здійснила самочинне будівництво цегляної двоповерхової споруди.

Згідно відповіді Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 31.08.2015 року № 1020-4874 на заяву від 07.08.2015 року повідомлено, що інформація щодо наявності будівельних робіт за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, 14 в Департаменті відсутня. Перевіркою, виїздом на місце представником Департаменту за вказаною адресою встановлено факт наявності двоповерхової цегляної будівлі у дворі вказаного домоволодіння. У термін визначений направленням на перевірку, субєкт містобудування, що має відношення до даного обєкту будівництва з відповідними підтверджуючими документами був відсутній. Власнику домоволодіння було направлено лист щодо необхідності явки до Департаменту. ( а.с. 15)

02.09.2015 року Управлянням містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Виконавчого комітету Харківської міської ради була надана відповідь № КО-6-25461/1-15.08-39 на колективне звернення мешканців житлового будинку № 16 по провулку Сухарівському в місті Харкові, відповідно до якої, згідно з архівними матеріалами, документи на право власності або користування земельною ділянкою по пров. Сухарівському, 14, в управлінні не обліковуються. Проектна документація на будівництво (реконструкцію) по пров. Сухарвському, 14 управлянням містобудування та архітектури не погоджувалась та будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, за вказаною адресою не надавався. (а.с. 17)

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3888 по справі № 639/8807/15-ц від 23.12.2016 року, реконструкція житлового будинку № 14 по провулку Сухарівському в м. Харкові проводилася без розробленої у встановленому порядку проектної документації або будівельного паспорта, без відповідного повідомлення або подачі декларації до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, що не відповідає вимогам «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», з порушенням вимог п. 3.25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських та сільських поселень». (а.с. 102-118)

За таких обставин, позивачі вважають, що самочинно збудована відповідачем у дворі домоволодіння №14 по пров. Сухарівському у м. Харкові цегляна двоповерхова споруда, підлягає знесенню, оскільки порушує їх права, як власників сусідньої земельної ділянки на безперешкодне користування та володіння їх майном.

Згідно з приписами ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) розпорядження землями територіальних громад в межах міст належить до повноважень міських рад.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Таким чином, чинним земельним законодавством передбачено прийняття органами місцевого самоврядування рішень щодо надання земельних ділянок лише на підставі звернення (клопотання) особи, яка зацікавлена в її одержанні.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Таке рішення є підставою для оформлення у встановленому порядку відповідних правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України).

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 84373805 від 06.04.2017 за ОСОБА_4 право власності чи право користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, пров. Сухарівський, 14 не зареєстровано.( а.с.157-158)

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 84373895 від 06.04.2017 за ОСОБА_3, ОСОБА_9 (прізвище після укладення шлюбу не змінено) та ОСОБА_2 право власності чи право користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, пров. Сухарівський, 16 не зареєстровано. ( 159-160)

Таким чином, за жодною із сторін, що беруть участь справі право власності чи право користування земельними ділянками по пров. Сухарівському, 14 та 16 не зареєстровано.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, державними стандартами і правилами включно після набуття права на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Статтею 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки.

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об'єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника.

Згідно із ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва обєкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, повязаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Відповідно до п. З Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 №750) прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І - III категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації.

Статтею 331 ЦК України визначено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення його будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 84373805 від 06.04.2017 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер: 6-724 від 21.05.2008 та Декларації про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності серія та номер ХК 31 виданий 23.02.2016 Департаментом ДАБІ у Харківській області, зареєстровано право власності житловий будинок площею 117,7м, розташований за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, буд. 14.( а.с. 225, 226, 227, 231-235)

В матеріалах справи міститься Декларація про початок виконання будівельних робіт, який належить до II категорії складності щодо реконструкції індивідуального житлового будинку за адресою: м. Харків, провулок Сухарівський, буд. 14, серія та номер ХК 31, підрядник ОСОБА_4, проектувальник ТОВ «Актуаль» 38549921, авторський нагляд ОСОБА_10, відомості щодо земельної ділянки - реконструкція та ін. без зміни розмірів - не зазначається. (а.с. 236-238)

Згідно даних електронного Реєстру дозвільних документів, розміщеного на сайті Держархбудінспеції України, Харківською ІДАБК зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, який належить до II категорії складності щодо реконструкції індивідуального житлового будинку за адресою: м. Харків, провулок Сухарівський, буд. 14, серія та номер ХК 31, підрядник ОСОБА_4, проектувальник ТОВ «Актуаль» 38549921, авторський нагляд ОСОБА_10, відомості щодо земельної ділянки - реконструкція та ін. без зміни розмірів - не зазначається. (а.с. 161)

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом частин 4 та 7 ст. 376 цього Кодексу залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого обєкта або проведення перебудови власними силами чи за її рахунок; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту цієї статті в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом ст. 376 цього Кодексу вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.11.2014 року у справі №6-180цс14, та у постанові від 17.09.2014 р. у справі №6-137цс14, які в силу ч.4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, єдиною підставою для знесення самочинно побудованих будівель є доведеність факту порушення прав позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 самочинною забудовою.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

В розумінні п. 26 даної постанови, за самочинне будівництво особу може бути притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності.

Але, матеріали справи не свідчать, що з приводу самочинного будівництва, яке здійснювала ОСОБА_4, органами державної влади вчинялися заходи реагування та відповідача було притягнуто до відповідальності.

Крім того, як вже зазначалось вище від особи, яка здійснила самочинне будівництво можна вимагати, окрім знесення, проведення перебудови обєкту самочинного будівництва власними силами чи за рахунок особи; приведення земельної ділянки до попереднього стану або відшкодування витрат.

За таких обставин суд вважає, що знесення самочинно збудованих будівель за адресою: м. Харків, пров. Сухарівський, 14 в даному випадку є завчасним заходом, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати на користь позивачів не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209-210, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 3, 5, 16, 38, 331, 376, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 116, 123, 125, 131, 132 Земельного кодексу України, ст. ст. 26, 27, 34, 35, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. З Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 №750), п. 22, 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-ті особи Харківська міська рада, Департамент державної архіте ктурно-будівельної інспекції у Харківській області про усунення перешкод у користуванні, знесення самовільної будівлі відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович