Справа №489/762/17 23.11.2017 23.11.2017 23.11.2017
Провадження №22-ц/784/2391/17
Головуючий у першій інстанції-Тихонова Н.С.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Локтіонової О.В.,

із секретарем Гавор В.Б.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_5

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_6

до ОСОБА_5

(треті особи ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», ОСОБА_7, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу)

про визнання правочинів недійсними

за зустрічним позовом

ОСОБА_5

до ОСОБА_6

(треті особи ОСОБА_8, публічне акціонерне товариство «Енергобанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит»)

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

та за позовом ОСОБА_8

до ОСОБА_6, ОСОБА_5

(товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», ОСОБА_7)

про визнання правочину недійсним

У С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ОСОБА_6 звернулась з позовом до ОСОБА_5, в якому просила визнати недійсним договір про відступлення прав вимоги, укладений 24 листопада 2016 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» за договорами іпотеки від 8 липня 2008 року, укладеним між ПАТ «Енергобанк» та ОСОБА_9 Третіми особами залучено ТОВ «ФК «Єврокредит», ОСОБА_7 нотаріуса ОСОБА_10 (а.с. 2-3, 26, 99 том 1)

У березні 2017 року ОСОБА_5 подав зустрічний позов до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Третіми особами залучено ОСОБА_8, ПАТ «Енергобанк», ТОВ «ФК «Єврокредит» (а.с. 43-50).

У червні 2017 року третя особа ОСОБА_8 звернувся з позовом про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 24 листопада 2016 року, укладеним між ОСОБА_5 та ТОВ «ФК «Єврокредит» за кредитним договором від 8 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_8 та ПАТ «Енергобанк» (а.с.83-88, 110-111).

В судовому засіданні 23 жовтня 2017 року представник третьої особи ОСОБА_7 подала заяву про зупинення провадження у справі до набрання чинності судовим рішенням в іншій справі. Зазначала, що в провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходиться справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ПАТ «Енергобанк» про визнання недійсними договорів дарування від 20 травня 2008 року, договорів іпотеки від 8 липня 2008 року, та про визнання нежитлових приміщень предметами іпотеки, які забезпечують виконання іншого кредитного договору.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за позовом ОСОБА_7

З апеляційною скаргою на ухвалу звернувся ОСОБА_5, який просив ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на помилковість висновків суду щодо взаємоповязаності справ та неможливості розгляду цієї справи до розгляду іншої.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК суд зобов'язаний зупинити провадження у справі в разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (пункт 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Висновок про можливість чи неможливість розгляду справи є оціночним поняттям, який має ґрунтуватися на можливості ухвалення рішення тільки після встановлення (підтвердження) фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи, в іншій, зокрема, цивільній справі.

До того ж, зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення будь-яких процесуальних дій під час судового розгляду з визначених законом підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

З матеріалів даної справи вбачається, що предметом спору за позовами позивачки ОСОБА_6 та третьої особи ОСОБА_8 є законність (незаконність) договорів про відступлення права вимоги від 24 листопада 2016 року, укладених між ОСОБА_5 та ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит». Метою звернення до суду ОСОБА_5 є реалізація прав, що виникли на підставі цих правочинів.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд виходив з того, що в провадженні суду знаходиться позов ОСОБА_7, яким нею оспорюється дійсність договорів, на підставі яких вона у 2008 році набула право власності на спірну нерухомість та передала її в іпотеку на забезпечення кредитних зобовязань ОСОБА_8

Наявність такого спору, як, ймовірно, вважав суд, перешкоджає розгляду даної справи.

Проте в ухвалі не зазначено жодних мотивів, за яких суд дійшов такого висновку.

Не звернув суд й увагу на те, що низка послідовно укладених правочинів щодо спірного майна, а тому і наявність матеріально-правового звязку між цими спорами, за умови презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК), не перешкоджає оцінці законності правочинів про відступлення права вимоги з підстав, зазначених у позові ОСОБА_6 та ОСОБА_8

Встановлення матеріально-правового звязку між спорами, а також теоретична можливість впливу наслідків розгляду іншої справи на вирішення цього спору, ще не свідчать про неможливість розгляду справи та не можуть бути достатньою підставою для застосування правил пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК.

Поза увагою суду залишився й той факт , що розгляд даної справи триває понад строк, передбачений статтею 157 ЦПК, а зупинення провадження лише сприятиме затягуванню вирішення спору по суті.

Оскільки суд першої інстанції зупинив провадження у справі передчасно та всупереч принципу ефективності судового процесу, спрямованому на недопущення затягування розгляду справи, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до суду першої інстанції.

При цьому необхідно звернути увагу суду на необхідність встановлення дійсних сторін за кожним позовом (сторони укладених угод), визначення їх вірного процесуального статусу та залучення до участі у справі (в тому числі за позовом ОСОБА_8П.).

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 жовтня 2017 року скасувати та направити справу на розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

ОСОБА_11