Справа № 156/965/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І.М.
Провадження № 22-ц/773/500/17 Категорія: 50 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

з участю секретаря Черняк О.В.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено стягувати щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи з 24 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу в якій покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року змінити в частині стягнення аліментів, а саме стягувати аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, кожен окремо, подану апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Позивач ОСОБА_3 подала до суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просила апеляційну скаргу відхилити, рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року залишити без змін та розглядати справу за її відсутності.

Заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з таких підстав.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з матеріального становища відповідача, стану здоров'я та матеріального становища дитини.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Як передбачено ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 8 лютого 2014 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іваничівського районного управління юстиції Волинської області (а.с. 6). Від шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

На даний час сторони проживають окремо. Дочка ОСОБА_5 проживає із позивачем.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід і такий висновок сторони не оспорюють.

Визначаючи конкретний розмір щомісячних платежів суд першої інстанції взяв до уваги консультативне заключення від 1 березня 2016 року, акт надання послуг № 83 від 1 березня 2016 року та акт надання послуг № 568 від 7 листопада 2016 року, видані ПП «Інститут дерматокосметології доктора Богомолець», які стосуються стану здоров'я дитини (а.с. 8-10).

З квитанцій від 11 липня 2016 року, 15 серпня 2016 року, 21 вересня 2016 року, 18 жовтня 2016 року, 18 листопада 2016 року, 16 грудня 2016 року та 13 січня 2017 року вбачається, що відповідачем на рахунок позивача сплачено в добровільному порядку 5338,17 грн. (а.с. 24).

Відповідач не погоджується із визначеною судом першої інстанції сумою коштів на утримання дитини, зазначаючи в апеляційній скарзі, що слід визначити розмір аліментів 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У позовній заяві позивач просила суд стягувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково суд постановив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки в розмірі 1000 грн. щомісячно і такий висновок відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Покликання відповідача на те, що він не має постійного місця роботи, було враховано судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів.

ОСОБА_1 працездатний, здоровий, на утриманні інших дітей не має, зобов'язаний брати участь в утриманні дитини.

В судовому засіданні в апеляційному суді відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав для зменшення щомісячного розміру аліментів, визначеного судом першої інстанції на 200 грн.

На висновок суду не впливають доводи відповідача про наявність у нього матері-пенсіонерки, оскільки як вбачається із довідки Нововолинсько-Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області від 23 лютого 2017 року № 239 матір відповідача має самостійний дохід у вигляді пенсії за віком.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іваничівського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року в даній цивільній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді