Справа № 442/6066/16-ц
Провадження № 2/442/263/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2017 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря Кондратів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради Львівської області, третьої особи виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в особі центру надання адміністративних послуг про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради Львівської області, третьої особи виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в особі центру надання адміністративних послуг про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_5-Р.Г.в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічне клопотання подано представником відповідача ОСОБА_3 міської ради про закриття провадження у справі.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд поданих клопотань за їх відсутності. В задоволенні клопотання про закриття провадження у справі просили відмовити, з підстав, викладених в запереченні.

Представники третьої особи в судовому засіданні поклався на думку суду.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи , суд приходить до таких висновків.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви NN 29458/04, 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії", заява N 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <...> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «субєкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження міської, сільської ради у сфері земельних відносин.

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, тоді як визначальним принципом цивільного судочинства є змагальність сторін.

Позивач у справі ОСОБА_1 у даній цивільній справі оскаржує державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку із тих підстав, що такою реєстрацією окрім інших порушень, які мали місце під час її здійснення, в тому числі порушено його законне право на отримання даної земельної ділянки із земель комунальної власності міста Дрогобича, оскільки він користувався цією спірною земельною ділянкою, що встановлено рядом чинних судових рішень, та швидше від відповідачки ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача ОСОБА_3 міської ради Львівської області із заявами щодо приватизації цієї земельної ділянки, які нерозглядались відповідачем ОСОБА_3 міською радою у передбачений законом спосібта строк, що теж встановлено рядом чинних судових рішень, про які зазначенопозивачем у позові та копії яких додано до цієї позовної заяви, що є предметом розгляду уданій справі.

Спір про законність реєстраційних дій , ґрунтується на юридичних фактах, стосовно яких існує спір про право на земельну ділянку, до вирішення якого і поза зв'язком з яким не можуть бути розв'язані питання, пов'язані з реєстрацією права власності на землю, а тому такий спір повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Така позиція у повній мірі узгоджується із позицією ВС України, що викладена у Постанові ВСУ від 31.01.2017 року по справі 21-1237а16

Згідно ч.1п. 1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що розгляд даного позову належить до юрисдикції Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку цивільного судочинства, то суд в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі відмовляє.

Керуючись ст.ст.205ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 міської ради Львівської області, третьої особи виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради в особі центру надання адміністративних послуг про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя Нагірна О.Б.