Справа № 346/3817/17
Провадження № 2-др/346/8/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.,

за участі секретаря Гайової Г.Ф.,

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі №2-318/1994 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №2-318/1994 р., яким звільнити його від сплати судового збору.

Заяву мотивує тим, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 травня 1994 року по справі №2-318/1994 р. розірвано шлюб між ним та ОСОБА_2, також в резолютивній частині рішення суду передбачено стягнути з нього 0,5 мінімальної заробітної плати в дохід держави.

Вважає дану вимогу щодо сплати незаконною, оскільки згідно Закону звільнений від сплати судового збору як інвалід війни ІІ групи.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити і пояснив, що він розведений з дружиною у 1994 році, при спробі одержання рішення йому запропоновано провести оплату виходячи з мінімальної зарплати на даний час, з чим він не згідний, оскільки згідно закону він мав бути звільнений, крім того мали б брати заробітну плату яка діяла на час прийняття рішення. У 2010 році йому стало від дружини відомо, що шлюб між ними розірвано, але йому було не потрібно свідоцтво про розірвання шлюбу і він не звертався за його отриманням. Він рішення не оскаржував, тому що не знав, що має сплачувати якісь суми, і тільки у жовтні 2017 року коли приніс рішення у РАГС йому сказали сплатити 1600 грн.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до правил ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Встановлено, що рішенням Коломийського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 1994 року позов задоволено; шлюб зареєстрований 16 червня 1979 року у відділі ЗАГСу міста Коломиї, актовий запис №216 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вважати розірваним. При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах ЗАГСу стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 0,5 мінімальної заробітної плати в доход держави.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що зазначені заявником обставини щодо звільнення його від сплати судового збору не є підставою для постановлення судом додаткового рішення, оскільки ст. 220 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для постановлення такого рішення. Заявник, не погоджуючись із рішенням суду, має право оскаржити його в апеляційному порядку. Крім того, заявник просить фактично змінити зміст рішення суду, що є неприпустимим при постановленні додаткового рішення. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст.209, 210, 220, 293 ЦПК України, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі №2-318/1994 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Димашок В. П.