Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до кредитної спілки «Кредитінвест», товариства з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» про визнання договорів кредиту, поруки та застави недійсними, визнання незаконного відчуження заставленого майна, скасування реєстрації, застосування реституції, стягнення матеріальної компенсації внаслідок незаконного користування чужим майном за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, у якому просили визнати недійсними кредитний договір від 05 червня 2008 року, укладений між ОСОБА_3 та кредитною спілкою «Кредитінвест» (далі - КС «Кредитінвест»), договір поруки від 06 червня 2008 року, укладений між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_4, договір поруки від 06 червня 2008 року, укладений між КС «Кредитінвест» та ОСОБА_7, визнати незаконним відчуження заставленого майна - вантажного транспортного засобу «Е Volvo660», 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1», що належав ОСОБА_3, скасувати реєстрацію автомобіля за товариством з обмеженою відповідальністю «Автотрансгруп» (далі - ТОВ «Автотрансгруп»), застосувати реституцію повернення відчуженого майна, відшкодувати майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок використання чужого майна.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 березня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оскаржили його в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху і надано строк для усунення її недоліків.

У зв'язку з невиконанням вимог ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року апеляційну скаргу визнано неподаною і повернуто на підставі ст. ст. 296, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права.

Інші позивачі ухвалу апеляційного суду не оскаржили.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи ОСОБА_3 апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник у наданий йому строк не усунув недоліків апеляційної скарги, а саме: не сплатив у повному обсязі судовий збір за подання апеляційної скарги.

Проте з висновком апеляційного суду повністю погодитися не можна.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі звернулися до суду з позовом, у якому просили визнати недійсними договори кредиту та поруки, визнати незаконним відчуження заставленого майна, скасувати реєстрацію, застосувати реституцію та стягнути матеріальну компенсацію та моральну шкоду внаслідок незаконного користування чужим майном.

Апеляційним судом установлено, що подана апеляційна скарга не відповідала вимогам ст. 295 ЦПК України, тому ухвалою апеляційного суду від 23 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано п'ятиденний строк із моменту отримання копії цієї ухвали усунути виявлені недоліки, а саме: надати оригінали квитанцій про сплату судового збору за 5 вимогами немайнового характеру у розмірі 1 339 грн 80 коп. та 4 019 грн 40 коп. за вимогою майнового характеру або ж зазначити ціну позову та розмір майнової шкоди, яку позивачі просять відшкодувати внаслідок використання чужого майна, з чого можливо було б визначитись з сумою судового збору.

Проте апеляційний суд не врахував таке.

Зобов'язуючи заявника сплатити за подання апеляційної скарги судовий збір за 5 вимогами немайнового характеру та за однією вимогою майнового характеру, апеляційний суд не врахував, що на вимоги про визнання договорів кредиту та застави недійсними розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів» і на підставі ст. 22 вказаного Закону позивач ОСОБА_3 як позичальник і споживач звільнена від сплати судового збору.

На виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 23 вересня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху представник ОСОБА_3 надав квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 217 грн 80 грн із урахуванням сплачених раніше 122 грн і зазначив, що від вимог про стягнення матеріальної компенсації внаслідок користування чужим майном позивач ОСОБА_3 відмовилася під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апеляційний суд вищезазначені обставини не перевірив.

Пропонуючи сплатити судовий збір у вказаному вище розмірі, не визначившись із базовою сумою судового збору, не перевірив, чи достатньо сплачених позивачкою коштів для прийняття апеляційної скарги у даній справі, у зв'язку із чим передчасно визнав неподаною та повернув ОСОБА_3 її апеляційну скаргу.

Крім того, вирішуючи питання про прийняття цієї апеляційної скарги, суд також залишив поза увагою те, що вона була підписана трьома особами - ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а. с. 120-122) та з урахуванням цього не вирішив питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у ст. 13 цього Кодексу.

Апеляційний суд на вищевказане увагу не звернув і не врахував, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на апеляційне оскарження рішення суду.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 6 грудня 2016 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик