У Х В А Л А

іменем України

20.11.2017 Справа №607/14226/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

у провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

20 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2, а саме: приміщення магазину, площею 92.4 м2 за адресою: Івано-Франківська область Тисменицький район, с. Милування, вул. Миру, 78А; ? частки земельної ділянки площею 0,25 га в селі Манява по вул. Довбуша, Богородчанського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0024; ? частки земельної ділянки площею 0,23 га в селі Манява в урочищі Бойки, Богородчанського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0025; будинок за адресою вул. Л.Українки, 18 у м. Тисмениця, Івано-Франківської області. В обґрунтування даної заяви вказує, що такі дії є необхідними для належного виконання можливого рішення суду про задоволення його позову, оскільки йому стало відомо про намагання ОСОБА_2 відчужити зазначене майно.

Частиною першою ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України).

У пункті 4 своєї Постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виконавши усі вказані вище дії суд не вбачає обставин, котрі свідчили б про реальну загрозу невиконання, чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1

Останнім не надано жодного доказу, котрий свідчив би про наміри ОСОБА_2 відчужувати належне майно задля уникнення виконання можливого рішення суду про стягнення коштів з нього на користь ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3