АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 761/25126/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10976/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Рибак М.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

9 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАТ» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАТ» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відхилено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ТОВ «АСАТ» подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої у результаті дорожньо-транспортної пригоди та просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «АСЕТ» 23 555,12 грн. матеріальної шкоди, 156,82 грн. - 3% річних, 683,10 грн. інфляційних витрат. Та судові витрати.

19 вересня 2017 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, зазначаючи, що у власності відповідача перебуває лише транспортний засіб, за рахунок якого в подальшому може бути виконане рішення суду.

Просив суд накласти арешт на транспортний засіб марки Smart, модель Mіcro, тип загальний легковий, номер шасі НОМЕР_1, чорного кольору, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3

Згідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, відповідач має офіційне місце роботи та дохід.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно висновків Постанови Пленуму ВССУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, приймаючи рішення про відмову в забезпечені позову, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, за яких позивач просив вжити заходи забезпечення позову, не надав належної оцінки та не перевірив доводи позивача про те, що відповідач не працює, не має іншого майна окрім транспортного засобу.

При постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції на вищезазначене уваги не звернув, що призвело до передчасного висновку.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАТ» задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді