Справа № 366/3168/17
Провадження №2/366/606/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючого - судді Слободян Н.П., з участю секретаря судового засідання Мартовицької Н.Є., позивача, відповідача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Посилається на те, що шлюб вони зареєстрували 23.09.1995 року в Макарівській сільській раді Іванківського району Київської області ( актовий запис № 10).

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають разом з ними, знаходяться на його утриманні та вихованні.

Протягом останнього часу вони не підтримують сімейних стосунків через особисту неприязнь, нерозуміння один одного у вирішенні сімейних питань та веденні спільного господарства. Між ними постійно виникають сварки. Від цього страждають діти. Відповідачка безпідставно ревнує його до інших жінок, веде постійний контроль за ним, що його принижує. Позивач вважає, що вони мають жити окремо, в першу чергу для блага дітей, щоб їх не травмувати. Питання про поділ спільного майна на даний час між ними не стоїть.

Діти, стверджує позивач, залишатимуться на його подальшому вихованні та утриманні, оскільки він має достатньо доходів, щоб задовольнити їх основні потреби, на відміну від відповідачки. Вважає, що їм буде краще з ним, ані ж з відповідачем.

Позивач просив їх шлюб розірвати, дітей залишити на його вихованні до повноліття. Судові витрати просить покласти на нього.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що подружнім життям вони з відповідачкою не живуть. Проживають у одному будинку. Просив розірвати шлюб. Щодо вимоги про залишення дітей з ним зазначив, що він має більшу заробітну плату, може їх забезпечити. Відповідачка ж налаштовує дітей проти нього, не дає їх виховувати, викликає поліцію.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Вважає, що їх спільної сім'ї не існує давно: він їй зраджував. Категорично заперечувала проти залишення дітей на вихованні позивачу. Зазначила, що фактично від шлюбу вони мають чотирьох дітей, двоє з яких є вже повнолітніми. Стверджує, що діти знаходяться на її утриманні, але вони ходять до батька, з ним спілкуються. Вважає, що діти потрібні позивачу, щоб забрати більшу частку будинку при розподілі майна. Просила заслухати думку дітей, щоб врахувати її при вирішенні питання з ким вони хочуть проживати після розлучення.

Судом встановлено, що позивач та відповідачка уклали шлюб 23.09.1995 року у Макарівській сільській раді Іванківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.09.1995 року.

Від шлюбу мають 4 - дітей, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1134 від 12.09.2017 року, виданою Макарівською сільською радою.

Двоє з дітей на даний момент є малолітніми, а саме: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_3.

Вивчивши надані докази, вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне сімейне життя суперечить життєвим інтересам сторін: фактично шлюб існує формально, сторони не бажають його збереження, наполягаючи на його розірванні, категорично заперечуючи проти надання строку на примирення, їх вік та стосунки, продемонстровані у судовому засіданні, дають підстави вважати, що зазначене рішення є виваженим та остаточним.

Щодо вимоги про залишення неповнолітніх дітей проживати з батьком, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Малолітній ОСОБА_3, 2007 р.н., який має повних 10 років, будучи опитаним у судовому засіданні, висловив бажання проживати з матір'ю;

психологічний аналіз вих.№ 130 від 02.11.2017 року свідчить про те, що малолітній ОСОБА_4, 2012 р.н. хоче проживати з мамою, про батька говорити не хоче, ці розмови викликають у нього тривожні симптоми.

Позивач позитивно характеризується по місцю роботи, згідно з довідкою про доходи середній його заробіток за останній рік становив біля 8 тис. грн. У характеристиці з місця проживання зазначено, що у порушенні громадського порядку він не був замічений, поведінка у громадських місцях хороша, вдома інколи бувають сімейні сварки. Судом було оглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення, № 366/964/16п, з якої вбачається, що ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відносно свого сина - ОСОБА_5 В постанові зазначено, що син та дружина правопорушника зазначили, що ОСОБА_1 постійно вживає спиртні напої, вчиняє сімейні сварки. Крім того, судом, за клопотанням відповідачки, було направлено запит до КЗ ІРР «Іванківська центральна районна лікарня» щодо перебування позивача на обліку. Отримано відповідь за № 769 від 20.11.2017 року, згідно з яким позивач перебуває на обліку у лікаря-психіатра КЗ ІРР «Іванківська ЦРЛ» з діагнозом «розумова відсталість в стадії дебільності».

Відповідачка позитивно характеризується роботодавцями у двох місцях роботи та по місцю проживання. Сільський голова у характеристиці зазначив, що ОСОБА_2 в порушенні громадського порядку не замічена, спиртних напоїв не вживає, поведінка вдома і громадських місцях хороша, з сусідами живе у злагоді, добросовісно виховує четверо дітей, створює всі належні умови для їх проживання і виховання.

У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи викладене у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити, а дітей після розлучення сторін слід залишити з матір'ю. Це рішення не позбавляє позивача права спілкування та опікування ними.

У судовому засіданні позивач зазначив, що згоден нести судові витрати сам, так як має можливість їх оплатити.

Керуючись ст.ст 5, 6, 10, 57, 60, 64, 88, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 23.09.1995 року у Макарівській сільській раді Іванківського району Київської області , актовий запис № 10.

Дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити проживати з матір'ю.

Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу залишити шлюбне - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів з моменту проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: