У х в а л а

17 березня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, за дорученням якого діє ОСОБА_2, про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року, клопотання про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України, третя особа - виконуючий обов'язки ректора Національного університету харчових технологій ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

Солом'янський районний суд м. Києва рішенням від 19 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив: визнав незаконними та скасував накази Міністерства освіти і науки України від 17 листопада 2014 року № 591-к «Про дострокове розірвання контракту з ректором Національного університету харчових технологій ОСОБА_1.» (далі - наказ № 591-к) та № 592-к «Про виконання обов'язків ректора»; поновив його на роботі.

Апеляційний суд м. Києва 18 лютого 2016 року скасував рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу № 591-к і поновлення його на роботі та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив, при цьому відповідно до статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) змінив формулювання причини дострокового розірвання контракту від 29 квітня 2011 року № 1-47 (далі - контракт) і вказав, що підставою для дострокового розірвання контракту та звільнення ОСОБА_1 є абзац перший пункту 26 контракту, стаття 7 і пункт 8 статті 36 КЗпП України з огляду на порушення встановленого статтею 39 Закону України від 01 липня 2014 року № 1556-VII «Про вищу освіту» порядку обрання кандидатур претендентів на посаду керівника вищого навчального закладу третього або четвертого рівня акредитації.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 09 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилила, рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року залишила без змін.

09 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, зокрема частини третьої статті 61 цього Кодексу щодо підстав звільнення від доказування, які перешкоджають подальшому провадженню у справі.

На підтвердження підстави перегляду вищевказаних судових рішень, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року.

Подана заява про перегляд зазначеного судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною третьою статті 354 ЦПК України не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до заяви про перегляд судового рішення, ухваленого за результатами касаційного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

Оскільки ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року, якою залишено без змін рішення апеляційної інстанції, не перешкоджає провадженню у справі та не відноситься до судових рішень, перегляд яких передбачений пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, то заява ОСОБА_1 про перегляд зазначеної ухвали з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права підлягає поверненню заявнику.

У зв'язку із цим відсутні правові підстави щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання указаної заяви.

Керуючись частиною третьою статті 354 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, повернути ОСОБА_1.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подання заяви про перегляд судових рішень залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук