Справа № 161/2649/17
Провадження № 2/161/3863/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повторне заочне)

14 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П. при секретарі Якушеву Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи на ті обставини, що ОСОБА_1 згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.06.2016 року отримав кредит в розмірі 11 686,69 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. ОСОБА_2 до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Банк умови договору виконав в повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 25.01.2017 року заборгованість за кредитним договором становила 17 600,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 11 182,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 515,39 грн., заборгованість пенею та комісією 894,56 грн., штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди 5 008,65 грн. Покликаючись на вищенаведене позивач просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість в розмірі 17 600,60 гривень та судові витрати по справі в розмірі 1 600,00 грн. сплаченого судового збору. В судове засідання представник позивача подав суду заяву, в якій позов підтримала із зазначених у заяві підстав та просила розгляд справи проводити у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився по невідомих суду причинах, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи, а тому суд зі згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09.06.2016 року отримав кредит в розмірі 11 686,69 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-30). ОСОБА_2 до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 1043, 82 грн для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Пунктом 2.2 Угоди, сторони визначивши, що при порушенні позичальником строків платежів, розпочинаючи з 32-го дня порушення, заборгованість по кредиту вважається простроченою, та позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5321,94 грн. «Умови та правила надання банківських послуг», додані до матеріалів справи є документами до яких позичальник приєднується висловлюючи свою згоду з ними при оформленні заяви. Таким чином даний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, позичальник може запропонувати лише розмір ліміту та обрати один з продуктів банку, але приєднується до умов в цілому. ОСОБА_2 до п. 2.1 банк надав креит у розмірі 11686,69 грн., на строк 12 місяців. розмір відсоткової ставки 1,083% на місяць та щомісячний платіж у розмірі 1043,82 грн., Згідно кредитного договору між сторонами відсотки розраховуються на всю суму залишку заборгованості по кредиту. Сплаті підлягають відсотки за кожен день користування кредитними коштами. Договір діє до повного виконання зобовязань за вказаним договором сторонами. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст. 525 ЦК України). Банк умови договору виконав в повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання а вказаним договором належним чином не виконав. З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 перед банком станом на 25.01.2017 року заборгованість за кредитним договором становила 17 600,60 грн., з яких: заборгованість за кредитом 11 182,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 515,39 грн., заборгованість пенею та комісією 894,56 грн., штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди 5 008,65 грн (а.с. 4) Згідно частини 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 527 ЦК України, Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором чи законом. ОСОБА_2 до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. ОСОБА_2 до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за даним договором, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з умовами кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення, зокрема - порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі № 6-2003цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. Виходячи з наведеного, до стягнення на користь банку підлягає заборгованість зі сплати відсотків в сумі 515,39 грн та заборгованість за пенею та комісією 894,56 грн. Стягнення штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди призведе до подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, яке діючим законодавством заборонено. Отже, загальна сума, яка підлягає стягненню за кредитним договором становить 12 591,95 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у відповідності до умов кредитного договору та розрахунку позивача, неповернутий відповідачем ОСОБА_1 борг становить 12 591, 95 грн., а тому саме ця сума і підлягає стягненню в користь позивача ОСОБА_2 до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що відповідач є інвалідом ІІ групи. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди II груп. Отже, вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 215, 224 ч.1, 225, 226 ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 536, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору в розмірі 12 591,95 (дванадцять тисяч пятсот девяносто одну гривню девяносто пять копійок) грн. Повторне заочне рішення оскаржується в загальному порядку. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області В.П. Пушкарчук