Дата документу 24.01.2017 Справа № 554/6209/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/6209/16-ц

Іменем України Провадження № 2/554/756/2017

(заочне)

24 січня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі судді Шевської О.І., при секретарі Козаренко М.А., розглянувши у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики , -

в с т а н о в и л а:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики 65 000.00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 22 лютого 2015 року ОСОБА_2 під розписку позичив у позивача грошові кошти у розмірі 65 000 грн. строком до 01 вересня 2015 року. На підтвердження укладення договору позику та його умов відповідачем надалася розписка від 22 лютого 2015 року. До цього часу відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, подавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримав в повному обсязі, просив задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з»явився, по невідомим суду причинам, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення).

Враховуючи те, що учасники цивільного процесу до суду не зявилися, суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою, та ухвалив рішення.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 лютого 2015 року ОСОБА_2 під розписку позичив у позивача грошові кошти у розмірі 65 000 грн. строком до 01 вересня 2015 року. На підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачем надалася розписка від 22 лютого 2015 року. (а.с.4)

До цього часу відповідач ухиляється від повернення боргу, чим порушив взяті на себе зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання, одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Частина 1 ст. 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодаства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикоавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. ч. ст. 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом.

Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем понесені судові витрати пов'язані із сплатою судового збору в сумі 650.00 грн.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обгрунтованими а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 75, 76, 88, 169, 197, 208, 212-215, 218, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 570, 571, 252, 526 ЦК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) борг за договором позики від 22.02.2015 року у сумі 65 000.00 (шістдесят пять тисяч)грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2) сплачений судовий збір у сумі 650.00 грн.

Копію даного рішення направити ОСОБА_2, не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня отримання його копій особами, які не брали участі у розгляді справи

Суддя О.І. Шевська