Справа № 415/2435/16-ц
Провадження № 2/415/42/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретарів Нескородової Г.А., Бадаєвої А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування ОСОБА_1 проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_1 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався за участю ОСОБА_2В, -

ВСТАНОВИВ:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві звернулося до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування акта проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та акта про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався за участю ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що 04 листопада 2011 року було видано розпорядження по організації поїздки до Антрацитівського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» з метою завершення заходів по передачі справ, пов'язаних з ліквідацією Відділення банку, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Антрацит, вул. Петровського, 21. Було видано розпорядження № 201 зі змінами та доповненнями № 201/1 від 22.10.2011 року.

ОСОБА_2 виконував дане завдання, для якого отримав від начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення ОСОБА_3 подорожній лист службового легкового автомобіля серії 05-СК № 5954583, талон на паливо, та перевіривши справність транспортного засобу направився у Луганську міську лікарню № 8 для проходження медогляду.

04 листопада 2011 року приблизно о 14 год. 30 хв. автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску, що належить ПАТ «Банк «Київська Русь», під керуванням водія ОСОБА_2 виконуючи обгін на ділянці дороги з обмеженою видимістю, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з рухомим в зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Після ДТП машинами швидкої допомоги потерпілі були доставлені до КУ «Міська лікарня «Княгінінська» та КУ «Міська лікарня» «Ізвєстій», де були госпіталізовані, внаслідок групового нещасного випадку.

За результатами роботи комісії створеної наказом № 741 від 15.06.2012 року територіального управління Держгірпромнагляду (тепер Держпраці) у Луганській області з розслідування вищезазначеного випадку складено акт за ф. Н-5 від 22.06.2012 року.

Вивчивши обставини та причини групового нещасного випадку з працівниками ЛРД ПАТ «Банк «Київська Русь»: ОСОБА_2, ОСОБА_1 , ОСОБА_5, ОСОБА_6, кур'єром ПП «Промтехніка» -ОСОБА_4, слюсарем з ремонту автомобілів ПП «Промтехніка» -ОСОБА_7, розглянувши представлену документацію та пояснення свідків та осіб, причетних до групового нещасного випадку, отримавши матеріали зі спеціального розслідування групового нещасного випадку старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України у Луганській області від 20.04.2012 року 70/4125, комісія встановила, що згідно з п.п. 14,35 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (затвердженого постановою КМ України від 25 серпня 2004 року №1112), даний нещасний випадок було визнано таким, що пов'язаний з виробництвом. На потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1 , ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7П було складено акти за формою Н-1.

Відповідно до висновку комісії, особами, дії або бездіяльність яких призвели до настання нещасного випадку є: ОСОБА_2, фахівець з фінансово-економічної безпеки відділу безпеки та захисту інтересів банку відділення ЛРД ПАТ «Банк «Київська Русь», який порушив вимоги п.10.1 , або п. 12.1 правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р.

Інших посадових осіб та працівників підприємств, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку комісія не вбачає.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві з висновком комісії не погоджується та вважає нещасний випадок з ОСОБА_2 таким, що не пов'язаний з виробництвом виходячи з наступного.

Комісія передчасно визнала травму отриману ОСОБА_2 такою, що сталась на виробництві. Хоч він і знаходився у відрядженні, а всі документи були належним чином оформленні, комісія не врахувала того, що стосовно ОСОБА_2 було порушено кримінальну справу № 33/11-0198, щодо скоєння злочину, відповідальність за який передбачено ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно з вироком Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.02.2014 року у кримінальній справі № 407/2918/13-к суддею Лобарчуком О.О. громадянина ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Керуючись вимогами п.п.5 п. 16 «Порядку»: «Обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом є вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду, або постановою(ухвалою) про закриття провадження за нереабілітуючими обставинами».

Отже, ОСОБА_2 сам безпосередньо несе відповідальність за даний нещасний випадок у тому числі кримінальну, що підтверджується вироком Антрацитівського районного суду у Луганській області та не має права на отримання виплат від Управління, так як цей нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 року встановлено, що для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Акт розслідування нещасного випадку підтверджує право застрахованих осіб на відшкодування шкоди у разі настання нещасного випадку. Відсутність вищезазначених документів або невідповідність цих документів вимогам нормативно-правових актів щодо форми, змісту або з інших підстав, позбавляє потерпілого права на відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Статтею 17 Закону встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку, зокрема, в судовому порядку вирішуються спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду, до яких відноситься і Позивач, наділені правом на оскарження актів за формами Н-5 та Н-1, у разі їх невідповідності вимогам законодавства.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» справи про оскарження, зокрема, актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Просили суд скасувати акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджені 22.06.2012 року, що стався 04.11.2011 року з ОСОБА_2.

Представником відповідача надано до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

По-перше, твердження Позивача про те, що Управління виконавчої дирекції не погоджується з висновком комісії, яка визнала випадок з ОСОБА_2 таким, що пов'язаний з виробництвом, не відповідає дійсності - тому що член комісії з розслідування нещасного випадку начальник відділу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Антрациті Луганської області ОСОБА_8 підписав обидва акти за формою Н-5 і за формою Н-1 без складання письмово окремої думки, яка згідно з абзацом 4 пункту 47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_9 України № 1232 від 30.11.11 є за своєю суттю незгодою зі змістом акта, і яка обов'язково додається до акту і є його невід'ємною частиною.

Таким чином, на момент складання зазначених актів як представник Фонду зокрема, так і Фонд в цілому не висловлювали будь якої незгоди з висновками у цих актах, а навпаки - погодилися з ними у повному обсязі.

По-друге, при встановленні причин зазначеного нещасного випадку, формуванні висновків та кваліфікації нещасного випадку (встановлення зв'язку з виробництвом) комісія зі спеціального розслідування керувалася лише вимогами діючого Порядку 1232.

Так, згідно з вимогами пункту 40 Порядку 1232, який визначає процедуру спеціального розслідування нещасних випадків, що сталися під час катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, такі розслідування проводяться з обов'язковим використанням матеріалів розслідування, підготовлених відповідними органами в установленому порядку.

У повній відповідності до цієї норми комісія зі спеціального розслідування при встановленні причин використала матеріали стосовно порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_2, які були надані старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України в Луганській області від 20 квітня 2012 року № 70/4128.

В даному пункті Порядку також зазначено, що відомості про обставини і причини катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, що призвели до нещасного випадку, а також осіб, які допустили порушення вимог законодавства, передаються органами, які в установленому порядку проводять розслідування у

В той же час, оскільки досудові розслідування по подібним випадкам (ДТП) можуть тривати довгий час у п. 40 Порядку 1232 передбачено, що спеціальна комісія складає акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і в пункті 10 акту за формою Н-1 зазначає найменування органу, який проводить розслідування, безпосереднього учасника дорожнього руху та осіб, які користувалися транспортним засобом, але не причетні до керування.

Тобто, ця норма встановлює, що висновок про наявність чи відсутність зв'язку нещасного випадку з виробництвом комісія зі спеціального розслідування зобов'язана зробити в тому числі і за відсутністю у неї відомостей відповідних органів.

Підтвердженням цього правила також є викладені у тому ж п. 40 Порядку 1232 вимоги щодо скоєння наступних дій після отримання головою комісії таких відомостей, а саме:

*голова спеціальної комісії складає Висновок про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася з працівником за Формою Т-1;

*висновок за Формою Т-1 надсилається у триденний строк після погодження з територіальним органом Держгірпромнагляду та Фондом за місцем настання нещасного випадку, представники яких брали участь у спеціальному розслідуванні, всім особам, яким надіслано акти за формою Н-5 і Н-1;

- матеріали розслідування катастрофи, аварії та пригоди (події) на транспорті, підготовлені відповідними органами, зберігаються разом з матеріалами спеціального розслідування.

Звертаємо увагу на те, що в бланку Висновку за формою Т-1 зазначено, що за результатами розслідування нещасний випадок вже кваліфіковано (визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, складено акти за формою Н-5 і Н-1).

Також у Порядку 1232 не зазначено, що після надходження до голови комісії відомостей від відповідного органу і складання ним Висновку за формою Т-1, в яких вказані особи, які порушили Правила дорожнього руху і які можуть бути винними у вчиненні кримінальних правопорушень, необхідно проводити повторне спеціальне розслідування.

Крім того, з матеріалів, наданих Позивачем до суду, не зрозуміло, чи набрав Вирок Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.02.2014 р. у кримінальній справі № 407/2918/13-к, яким ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні злочину, законної сили, можливо, він був оскаржений у апеляційній або касаційній інстанціях, які скасували його дію.

По-третє, відповідно до пункту 54 Порядку 1232, у разі надходження від робочого органу Фонду скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому склад, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1.

Тобто, позивач, без звернення до керівника Відповідача подаючи позов до суду порушив встановлений зазначеною нормою порядок оскарження актів за формою Н-1 і Н-5.

У зв'язку з цим також вважаємо за необхідне нагадати, що згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_9 Європи № 11(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_9 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Норма пункту 54 Порядку 1332 саме встановлює зазначену дискрецію (вільний розсуд) для Відповідача як суб'єкта владних повноважень при застосуванні ним права призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі у випадку звернення Позивача - право, а не обов'язок, тобто, ця норма надає Відповідачу право вибору одного із двох можливих рішень.

Таким чином, вказане дозволяє зробити висновок про відсутність у суду підстав для зобов'язання Відповідача скасувати зазначені Позивачем акти.

Крім того, відповідно до пункту 2 Постанови КМУ, якою затверджений Порядок 1232, саме Держпраці України надано право роз'яснювати вимоги цього Порядку щодо розслідування та обліку нещасних випадків і аварій на виробництві.

Щодо доводу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві відносно того, що комісія повинна була чекати отримання обвинувального вироку суду і лише після цього складати акти за формою Н-5 і Н-1 надаємо пояснення.

Згідно з п.40 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_9 України від 30.11.11 № 1232, який визначає процедуру спеціального розслідування нещасних випадків, що сталися під час катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, такі розслідування проводяться з обов'язковим використанням матеріалів розслідування, підготовлених відповідними органами в установленому порядку.

Відповідно до вищевказаного Порядку № 1232 комісія зі спеціального розслідування використала матеріали розслідування щодо порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2, які були надані старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України в Луганській області від 20 квітня 2012 року № 70/4128.

Обов'язок комісії очікувати обвинувальний вирок суду для складання актів за формою Н-5 і Н-1 не передбачено Порядком № 1232. У вищезазначеному п. 40 Порядку № 1232 зазначено:

«Відомості про обставини і причини катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, що призвели до нещасного випадку, а також осіб, які допустили порушення вимог законодавства, незалежно від порушення кримінальної справи передаються органами, які в установленому порядку проводять розслідування, у 10-денний строк після його закінчення голові спеціальної комісії.

Якщо голова спеціальної комісії не отримав протягом місяця з моменту катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті від зазначених органів таких відомостей, спеціальна комісія складає акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і в пункті 10 акта за формою Н-1 зазначає найменування органу, який проводить розслідування, безпосереднього учасника дорожнього руху та осіб, які користувалися транспортним засобом, але не причетні до керування».

Таким чином, Порядок № 1232 не містить вимог щодо необхідності очікування обвинувального вироку суду, а навпаки для комісії надається термін місяць для отримання відповідних матеріалів від слідчих органів, після чого комісія зобов'язана скласти акти Н-5, Н-1, навіть не отримавши попередніх висновків від слідчих органів. Враховуючі вищезазначене, висновок щодо зв'язку з виробництвом комісія зі спеціального розслідування зобов'язана зробити без урахування обвинувального вироку суду (у випадках, коли протягом місяця з моменту ДТП судове рішення не винесено).

При цьому комісія керується чинним законодавством для встановлення зв'язку нещасного випадку з виробництвом, а саме: місце події, час настання, мотивація дій потерпілого та інше.

Також необхідно зазначити, що Порядком № 1232 не передбачено перегляду актів при отриманні через деякий час обвинувального вироку суду. Про це свідчить наступна процедура, яка викладена знову ж таки у п. 40 Порядку № 1232, а саме - після отримання зазначених відомостей голова спеціальної комісії чи за його дорученням роботодавець або робочий орган виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем, чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) складає висновок за формою Т-1.

Висновок за формою Т-1 надсилається у триденний строк після погодження з територіальним органом Держгірпромнагляду та Фондом за місцем настання нещасного випадку, всім особам, представники яких брали участь у спеціальному розслідуванні, яким надіслано акти за формою Н-5 і Н-1.

Матеріали розслідування катастрофи, аварії та пригоди (події) на транспорті, підготовлені відповідними органами, зберігаються разом з матеріалами спеціального розслідування.

При цьому у висновку за формою Т-1 зазначається, що за результатами розслідування нещасний випадок вже кваліфіковано (визнано таким, що пов'язаний, або непов'язаний з виробництвом, складено акти за формою Н-5 і Н-1).

На підставі викладеного, просили суд у задоволені позовних вимог Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві відмовити у повному обсязі.

Представник Позивача ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письму заяву, в якій просив справу розглядати без присутності їх представника, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що представник Управління у м. Києві дійсно не складав окремої думки, що свідчила б про незгоду із висновком у ОСОБА_6 Н-1 та Н-5 , проте акт Н-1 був складений передчасно, оскільки Комісія не дочекавшись обвинувального рішення суду постановила у ОСОБА_6 Н-1 , що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом. Проте у пункті 14, підпункті 4 чітко вказано, що обставинами за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є : вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду, або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами; Вирок суду набрав законної сили.

Також, комісія неоднозначно трактує норми права, а саме: Положення проведення та ведення обліку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві № 1232.

Так, згідно із вимогами пункту 40 Порядку 1232, який визначає процедуру спеціального розслідування нещасних випадків, що сталися під час катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, такі розслідування проводяться з обов'язковим використанням матеріалів розслідування, підготовлених відповідними органами в установленому порядку.

Незважаючи, на те, що комісія зі спеціального розслідування при встановленні причин нещасного випадку не використала матеріали в повному обсязі стосовно порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_2, які були надані старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України в Луганській обл. від 20 квітня 2012 року № 70/4128 , не вжила відповідних заходів і не дочекавшись вироку суду , який би спростовував чи підтверджував факт вини постраждалого у скоєнні правопорушення, що призвело до нещасного випадку, передчасно склала ОСОБА_6 за формоюН-5 та Н-1.

Відповідач у своєму запереченні постійно посилається на те, що навіть до отримання матеріалів судового Вироку, даний нещасний випадок вже було визнано таким, що пов'язаний з виробництвом та складено ОСОБА_6 за формою Н-5 та Н- , але суть у тому, що комісія сама ж і визнала їх такими, чим прямо порушила вимоги Порядку пункт 16 п.п.4 «вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду, або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами» є обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом.

На підставі викладеного, заперечення Відповідача вважає безпідставними та основаними на припущеннях непідкріплених фактами.

Крім того, Відповідач посилається на КАС України і Адміністративний суд та компетенцію цього державного органу. Проте, з метою реалізації конституційних гарантій права на судовий захист, унеможливлення випадків безпідставної відмови у прийнятті заяв, забезпечення правильного й однакового застосування судами законодавства при вирішенні питання юрисдикції та визначення підсудності цивільних справ, керуючись статтею 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» постановив дати судам такі роз'яснення, зокрема, відповідно до пункту 10 цієї постанови справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Також звертає увагу суду, на те, що ГУ Держпраці зловживає своїм правом, наданим їм пунктом 2 Постанови КМУ, якою затверджений Порядок 1232, а саме: право роз'яснювати вимоги цього Порядку щодо розслідування та обліку нещасних випадків і аварій на виробництві та трактує його у власних інтересах. Просив позов задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. В попередні судових засіданнях суду пояснили, що позов не визнають, підтримали письмові заперечення та просили суд відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Вислухавши представників відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.

Акт розслідування нещасного випадку підтверджує право застрахованих осіб на відшкодування шкоди у разі настання нещасного випадку. Відсутність вищезазначених документів або невідповідність цих документів вимогам нормативно-правових актів щодо форми, змісту або з інших підстав, позбавляє потерпілого права на відшкодування шкоди за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку, зокрема, в судовому порядку вирішуються спори щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду, до яких відноситься і Позивач, наділені правом на оскарження актів за формами Н-5 та Н-1, у разі їх невідповідності вимогам законодавства.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що відповідач за результатами дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої постраждав співробітник ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2, склав акти за формою Н-5 та за формою Н-1, зробивши висновок, що даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, а позивач в свою чергу із цим висновком не погоджується, у звязку з чим позивач скористався своїм правом і звернувся до суду з даним позовом та просив скасувати дані акти.

Суд погоджується з позивачем щодо того, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, адже відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року, справи про оскарження рішень медико-соціальної експертної комісії, повідомлень медичних установ і актів розслідування нещасних випадків й хронічних професійних захворювань підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК), або виникають із трудових правовідносин, а вказана комісія, хоча згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_9 України від 3 грудня 2009 року № 1317, перебуває у віданні Міністерства охорони здоров'я України, проте відповідно до встановленого переліку прав і обов'язків (пункти 11 - 14 Положення) не здійснює владних управлінських функцій, а спір не стосується господарської діяльності юридичних осіб.

Так, з матеріалів справи встановлено, що згідно з актом № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 22.06.2012 року за формою Н-1, ОСОБА_14, дата і час настання нещасного випадку 04.11.2011р. о 14 годині 30 хвилин, причина нещасного випадку порушення правил дорожнього руху, діагноз згідно з листком непрацездатності: струс головного мозку, забій, гемартроз правого колінкового суглобу. Закритий перелом правого надколінника без сміщення. закритий перелом криши вертлужної впадини і головки правого стегна. Нестабільний перелом тіла С5 позвонка во фронтальній плоскості із зміщенням фрагментів. Перелом тіла С6 позвонка.

З акта № 3 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 22.06.2012 року за формою Н-1 вбачається, що 04 листопада 2011 року було видано розпорядження по організації поїздки до Антрацитівського відділення ПАТ «Банк «Київська Русь» з метою завершення заходів по передачі справ, пов'язаних з ліквідацією Відділення банку, що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Антрацит, вул. Петровського, 21. Було видано розпорядження № 201 зі змінами та доповненнями № 201/1 від 22.10.2011 року. ОСОБА_2 виконував дане завдання, для якого отримав від начальника відділу адміністративно-господарського забезпечення ОСОБА_3 подорожній лист службового легкового автомобіля серії 05-СК № 5954583, талон на паливо, та перевіривши справність транспортного засобу направився у Луганську міську лікарню № 8 для проходження медогляду.

04 листопада 2011 року приблизно о 14 год. 30 хв. автомобіль НОМЕР_1, 2007 року випуску, що належить ПАТ «Банк «Київська Русь», під керуванням водія ОСОБА_2 виконуючи обгін на ділянці дороги з обмеженою видимістю, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з рухомим в зустрічному напрямку автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 Після ДТП машинами швидкої допомоги потерпілі були доставлені до КУ «Міська лікарня «Княгінінська» та КУ «Міська лікарня» «Ізвєстій», де були госпіталізовані, внаслідок групового нещасного випадку.

За результатами роботи комісії, створеної наказом № 741 від 15.06.2012 року, територіального управління Держгірпромнагляду (Держпраці) у Луганській області з розслідування вищезазначеного випадку складено акт за формою Н-5 від 22.06.2012 року.

Так відповідно до акта проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5, що стався 04.11.2011 року о 14 годині 30 хвилин з ОСОБА_2 вивчивши обставини та причини групового нещасного випадку з працівниками ЛРД ПАТ «Банк «Київська Русь» ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_15, курєром ПП «Промтехніка» ОСОБА_4 слюсарем з ремонту автомобілів ПП «Промтехніка» ОСОБА_7, розглянувши представлену документацію та пояснення свідків та осіб, причетних до групового нещасного випадку, прийнявши до уваги матеріали направлені до комісії зі спеціального розслідування групового нещасного випадку старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України в Луганській області 70/4125 від 20.04.2012р., комісія встановила, що згідно з п.п. 14,35 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (затвердженого постановою КМУ від 25.08.2004р. №1112), даний нещасний випадок вважається повязаним з виробництвом та на потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_4, ОСОБА_7, складаються акти за формою Н-1.

Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_9 України від 30 листопада 2011 р. № 1232 (в редакції, чинній на час проведення розслідування та складання спірних актів).

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30.11.2011, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до пп. 1 п.15 Постанови КМУ № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30.11.2011обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні;

Відповідно до пп. 11 п.15 Постанови КМУ № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30.11.2011обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: прямування потерпілого до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця;

Відповідно до пп.5 п.16 Постанови КМУ № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30.11.2011 обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

У даній справі сторонами не оспорюється факт того, що ОСОБА_2, який працював фахівцем з фінансово-економічної безпеки відділу безпеки та захисту інтересів банку відділення ЛРД ПАТ «Банк «Київська Русь», став винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в результаті порушення ним вимог дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди стали множинні тілесні ушкодження потерпілих ОСОБА_18 та ОСОБА_4, які відносяться до середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоровя. Позивачем оспорюється можливість кваліфікації даної події як нещасного випадку, який повязаний з виробництвом, оскільки комісією з розслідування нещасного випадку не було взято до уваги, що ОСОБА_2 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відповідно до вироку Антрацитівського місьрайонного суду Луганської області від 26.02.2014р., який залишено в силі ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.06.2014 р..

Згідно з вироком Антрацитівського місьрайонного суду Луганської області від 26.02.2014р. справа № 407/2918/13-к, 1-кп/407/8/14 визнано ОСОБА_14 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. з позбавленням прав керування транспортним засобом стором на 2 роки.

Згідно з ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.06.2014 р. у справі №407/2918/13-к, 11кп/782/551/14 вирок антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.02.2014 року відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та потерпілих ОСОБА_7, ОСОБА_4 без задоволення.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та цього приводу зазначає, що твердження позивача про те, що Управління виконавчої дирекції не погоджується з висновком комісії, яка визнала випадок з ОСОБА_2 таким, що пов'язаний з виробництвом, не відповідає дійсності - тому що член комісії з розслідування нещасного випадку начальник відділу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Антрациті Луганської області ОСОБА_8 підписав обидва акти за формою Н-5 і за формою Н-1 без складання письмово окремої думки, яка згідно з абзацом 4 пункту 47 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету ОСОБА_9 України № 1232 від 30.11.11 є за своєю суттю незгодою зі змістом акта, і яка обов'язково додається до акту і є його невід'ємною частиною.

Таким чином, на момент складання зазначених актів як представник Фонду зокрема, так і Фонд в цілому не висловлювали будь якої незгоди з висновками у цих актах, а навпаки - погодилися з ними у повному обсязі.

З цього приводу суд зауважує, що на момент складання оспорюваних актів ще не було ухвалено обвинувального вироку відносно ОСОБА_2, на який позивач посилається саме як на підставу скасування актів за формою Н-5 і за формою Н-1.

Також, відповідач зазначає, що з вимогами пункту 40 Порядку 1232, який визначає процедуру спеціального розслідування нещасних випадків, що сталися під час катастрофи, аварії чи пригоди (події) на транспорті, такі розслідування проводяться з обов'язковим використанням матеріалів розслідування, підготовлених відповідними органами в установленому порядку. У повній відповідності до цієї норми комісія зі спеціального розслідування при встановленні причин використала матеріали стосовно порушень Правил дорожнього руху ОСОБА_2, які були надані старшим слідчим СВ Антрацитівського РВ ГУ МВС України в Луганській області від 20 квітня 2012 року № 70/4128. Оскільки досудові розслідування по подібним випадкам (ДТП) можуть тривати довгий час у п. 40 Порядку 1232 передбачено, що спеціальна комісія складає акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом) і в пункті 10 акту за формою Н-1 зазначає найменування органу, який проводить розслідування, безпосереднього учасника дорожнього руху та осіб, які користувалися транспортним засобом, але не причетні до керування. Тобто, ця норма встановлює, що висновок про наявність чи відсутність зв'язку нещасного випадку з виробництвом комісія зі спеціального розслідування зобов'язана зробити в тому числі і за відсутністю у неї відомостей відповідних органів. Втім, суд погоджується з даними доводами відповідача, однак зауважує, що в порушення вимог п. 40 Порядку 1232, відповідачем у п. 10 акту за формою Н-1 не зазначено найменування органу, який проводить розслідування.

Підтвердженням цього правила також є викладені у тому ж п. 40 Порядку 1232 вимоги щодо скоєння наступних дій після отримання головою комісії таких відомостей, а саме:

*голова спеціальної комісії складає Висновок про аварію, катастрофу, пригоду (подію) на транспорті, що сталася з працівником за Формою Т-1;

*висновок за Формою Т-1 надсилається у триденний строк після погодження з територіальним органом Держгірпромнагляду та Фондом за місцем настання нещасного випадку, представники яких брали участь у спеціальному розслідуванні, всім особам, яким надіслано акти за формою Н-5 і Н-1;

- матеріали розслідування катастрофи, аварії та пригоди (події) на транспорті, підготовлені відповідними органами, зберігаються разом з матеріалами спеціального розслідування.

Звертаємо увагу на те, що в бланку Висновку за формою Т-1 зазначено, що за результатами розслідування нещасний випадок вже кваліфіковано (визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, складено акти за формою Н-5 і Н-1).

Втім, суд зауважує, що в даному випадку висновок за формою Т-1 не складався, адже він складається у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною-особою підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно. Отже, суд не бере до уваги дані доводи відповідача.

Також, суд не бере до уваги твердження відповідача стосовно того, що з матеріалів, наданих Позивачем до суду, не зрозуміло, чи набрав Вирок Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 26.02.2014 р. у кримінальній справі № 407/2918/13-к, яким ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні злочину, законної сили, можливо, він був оскаржений у апеляційній або касаційній інстанціях, які скасували його дію, адже в матеріалах справи містяться вирок Антрацитівського місьрайонного суду Луганської області від 26.02.2014р., який залишено в силі ухвалою апеляційного суду Луганської області від 10.06.2014 р., та відповідно до яки ОСОБА_2 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо того, що відповідно до пункту 54 Порядку 1232, у разі надходження від робочого органу Фонду скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому склад, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, адже позивачем не оскаржується обставини чи причини настання нещасного випадку. А отже, суд не погоджується з відповідачем і в частині того, що позивач, без звернення до керівника Відповідача подаючи позов до суду порушив встановлений зазначеною нормою порядок оскарження актів за формою Н-1 і Н-5.

Щодо посилання відповідача на те, що до доводу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві відносно того, що комісія повинна була чекати отримання обвинувального вироку суду і лише після цього складати акти за формою Н-5 і Н-1, то суд з цим не погоджується, адже позивач не посилається на такий факт.

Відповідач зазначає, що Порядком № 1232 не передбачено перегляду актів при отриманні через деякий час обвинувального вироку суду. Про це свідчить наступна процедура, яка викладена знову ж таки у п. 40 Порядку № 1232, а саме - після отримання зазначених відомостей голова спеціальної комісії чи за його дорученням роботодавець або робочий орган виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем, чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) складає висновок за формою Т-1. Висновок за формою Т-1 надсилається у триденний строк після погодження з територіальним органом Держгірпромнагляду та Фондом за місцем настання нещасного випадку, всім особам, представники яких брали участь у спеціальному розслідуванні, яким надіслано акти за формою Н-5 і Н-1. Матеріали розслідування катастрофи, аварії та пригоди (події) на транспорті, підготовлені відповідними органами, зберігаються разом з матеріалами спеціального розслідування. При цьому у висновку за формою Т-1 зазначається, що за результатами розслідування нещасний випадок вже кваліфіковано (визнано таким, що пов'язаний, або непов'язаний з виробництвом, складено акти за формою Н-5 і Н-1). Однак, суд зауважує, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах і вчинив кримінальне правопорушення під час здійснення трудових обовязків, однак відповідно до пп.5 п.16 Постанови КМУ № 1232 «Про деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» від 30.11.2011 обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду, незважаючи на перебування винної особи в трудових відносинах.

Суд зазначає, що акти форми Н-5, Н-1 є підставою для проведення Фондом страхових виплат за рахунок коштів Фонду; здійснення таких виплат безпосередньо стосується майнових інтересів Фонду, тому акт, складений з порушенням вимог чинного законодавства, не може бути підставою для проведення страхових виплат. Тому, при розгляді даного спору судом на підставі наданих доказів з'ясовано, які події відбулись, у зв'язку з впливом яких шкідливих факторів сталась подія, які пошкодження спричинені працівнику і працівником, хто з працівників винен у нещасному випадку, ким із працівників та які службові обов'язки було порушено, чи знаходиться порушення службових обов'язків працівників у причинному зв'язку з нещасним випадком.

Таким чином, судом встановлено, що акт форми Н-1 від 22.06.2012 року про нещасний випадок, повязаний з виробництвом, що стався 04.11.2011 року та акт форми Н-5 від 22.06.2012 року спеціального розслідування нещасного випадку складено без дотриманням вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року та обставини нещасного випадку з ОСОБА_2 не відповідають переліку обставин, за яких настає страховий випадок, в результаті вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду.

За таких обставин суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, доводи, викладені позивачем на підтвердження своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 21, 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві до Головного управління Держпраці у Луганській області про скасування ОСОБА_17 проведення спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та ОСОБА_17 про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, що стався за участю ОСОБА_2В, задовольнити.

Скасувати акт проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 та акт про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затверджені 22.06.2012 року, що стався 04.11.2011 року з ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА