Справа № 567/48/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Стаднікова А.Г.

з участю представника позивача адвоката Орійчука Є.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_2

Позовну заяву позивач аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 26 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 37.

Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує, що з відповідачем спільне життя у них не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам.

Вказуючи на те, що її спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному об'ємі і просить шлюб розірвати. Пояснив, що від сумісного подружнього життя у позивача з відповідачем є син ОСОБА_4. Зазначив, що шлюбне життя у позивача з відповідачем не склалося, оскільки в них різні характери та погляди на життя, вказав, що сторони зараз не підтримують подружні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказав на те, що спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає.

Просив шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати. Не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку. Заперечення проти позову не подавав, а тому, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

З письмових доказів, досліджених в судовому засіданні встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 26 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 37, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище "ОСОБА_2". (а.с.5)

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню дитину - сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.6)

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і сторони спроб відновити шлюбні відносини не роблять. Таким чином шлюб існує формально. На даний час сторони разом не проживають і спільне господарство не ведеться з зазначених вище причин.

Таким чином, відсутність спільного побуту між позивачем та відповідачем є свідченням формального існування шлюбу між ними.

На даний час ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі протягом тривалого часу проживають роздільно, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов'язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, а тому шлюб необхідно розірвати.

Також, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач по справі на даний час разом не проживають, а їх дитина проживає разом з позивачем. Водночас в судовому засіданні встановлено, що на даний час спору про місце проживання дитини немає. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, тобто обов'язок по вихованні дитини лежить на обох батьках, окрім того, відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, а тому в позовній вимозі про визначення місця проживання дитини слід відмовити як безпідставній.

На підставі ст. 56, 105, 110, 112, 150 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 10, 57, 60, 88, ст. 212-215, 224-229 ЦПК України, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який був зареєстрований 26 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 37.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок ) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.