Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/4542/16-ц Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 48 Доповідач Трояновська Г. С.

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.
з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2012 року у справі №0603/6870/12, до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування вимог зазначав, що на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2012 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. Оскільки останнім часом змінився його сімейний стан, після участі в бойових діях в зоні АТО погіршився його стан здоров`я, він вдруге одружився та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, просив задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2017 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог. Зазначає, що після набрання чинності рішенням суду про стягнення аліментів, істотно змінився його сімейний стан та матеріальне становище, однак вказані доводи судом враховані не були. Вказує, що судом не враховано і те, що він має іншу сім`ю та у нього на утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів, що у зв`язку зі зміною його сімейного стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів, він став таким, що позбавлений або суттєво обмежений у можливості утримувати себе та інших осіб, які перебувають на його утриманні. Крім того не подав доказів, які б свідчили, що він проживає разом з дружиною ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Проте повністю погодитись з таким рішенням суду першої інстанції не можна з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
З роз`яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вбачається, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Отже, зміна розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, можлива за наявності певних підстав.
Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2012 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини /а.с.6/.
Довідкою №5173 від 28.07.2016 року, виданою ВЧ НОМЕР_1 Міністерства оборони України, підтверджується, що ОСОБА_1 працює на посаді військовослужбовця вказаної військової частини та сплачує аліменти на утримання дочки ОСОБА_8 щомісячно /а.с.12/.
03 січня 2015 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб /а.с.10/. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась дитина - син ОСОБА_10 , батьком записаний ОСОБА_1 /а.с.9/.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач є батьком ще однієї дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.03.2015року. Батьками значаться ОСОБА_1 та ОСОБА_5 /а.с.8/.
Наведеними доказами підтверджується, що позивач створив сім"ю, у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей від другого шлюбу, а відтак його сімейний стан змінився.
Та обставина, що позивач не подав доказів, які б свідчили, що він проживає разом з дружиною ОСОБА_5 та дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що міститься посилання в рішенні суду першої інстанції, не впливає на суть встановлених обставин, оскільки реєстрація позивача за іншою адресою не спростовує факту створення ним іншої сім"ї та фактичного проживання з дружиною та спільними дітьми.
Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відтак, позивач зобов`язаний утримувати як старшу дитину - дочку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так і молодших дітей - дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З огляду на наведене, враховуючи, що змінився сімейний стан позивача, у нього на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, які також потребують матеріального забезпечення, дружина не працює, зайнята доглядом за дитиною до досягнення трьохрічного віку, колегія суддів вважає, що існують підстави для зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду 21.11.2012 року на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Колегія суддів також враховує, що позивач хворіє, а відтак потребує лікування.
Доказів, на спростування того, що у позивача погіршився стан здоров`я після ухвалення рішення суду від 21.11.2012 року, відповідачка не надала. Медичними документами підтверджується, що позивач хворіє не тільки остеохондрозом хребта, про що зазначила відповідачка, а й іншими захворюваннями /а.с.15,39,40,62,74-77/. Захворювання позивача підтверджуються витягами із медичних карт за 2013-2015 роки.
Наявність пільг у позивача, як учасника бойових дій, щодо безоплатного одержання ліків, лікарських засобів за рецептами лікарів, безоплатного забезпечення санаторно-курортним лікуванням, задекларованих у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», про що зазначено в рішенні суду першої інстанції, не є доказом фактичного повного отримання безоплатного лікування, а тому доводи позивача про необхідність витрачання додаткових коштів на лікування колегія суддів вважає обґрунтованими.
Висновки суду про отримання позивачем додаткового доходу із надання поліграфічних послуг не підтверджені доказами в контексті їх належності та допустимості і ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про зайняття ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю та отримання доходу.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та зменшення розміру аліментів.
Визначаючи розмір аліментів, колегія суддів враховує, що відповідачка після розірвання шлюбу з позивачем також народила другу дитину, яку утримує разом з батьком дитини, з яким у зареєстрованому шлюбі не перебуває.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є безпідставними. До того ж позивач працює, а тому розмір аліментів стягується у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.
З урахуванням наведених обставин справи колегія суддів вважає, що розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , необхідно змінити, зменшивши розмір їх стягнення з 1/4 до 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Оскільки рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, то стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини необхідно проводити з 28 березня 2017 року.
За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів
в и р і ш и л а:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09 лютого 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розміру 1/5 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно та стягувати до повноліття дитини, починаючи з 28 березня 2017 року.
Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді