Номер провадження2/498/150/17
Справа № 498/230/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі, так як вона не підлягає

розгляду в судах у порядку цивільного судочинства

17 березня 2017 року смт. Велика Михайлівка

Суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області Рімашевська О.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області, з участю третьої особи ОСОБА_2, про скасування постанови слідчого про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 03.05.2012 року по кримінальній справі №5/1508/95/2012, ОСОБА_2 визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та засуджений до позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки. Під час досудового слідства по кримінальній справі постановою слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області від 12 грудня та від 23 грудня 2011 року було накладено арешт на майно. Позивач вказує, що в постановах слідчого арешт був накладений на майно, яке є майном позивача. Позивач вказує, що при винесенні вироку судом не вирішено питання щодо долі арештованого майна. Посилаючись на положення Цивільного Кодексу України, позивач звернулась до суду з цивільним позовом, в якому ставить питання про скасування двох постанов слідчого, винесених в межах кримінального провадження, про накладення арешту на майно позивача.

Перевіривши зміст заявлених вимог приходжу до висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Із позову вбачається, що позивач просить скасувати постанови слідчого СВ Роздільнянського РВ ГУМВС України в Одеській області від 12 грудня та 23 грудня 2011 року про накладення арешту на майно. Вказані постанови були винесені слідчим під час досудового слідства в кримінальній справі №2, порушеній проти ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 190 КК України. Вказана кримінальна справа була розглянута судом, постановлено вирок, але питання долі арештованого майна при постановленні вироком не вирішено.

Частина 4 ст. 126 КПК України 1960 року передбачає, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Отже, якщо арешт на майно було накладено в рамках кримінального провадження, порушеного до набрання чинності КПК України 2012 року і справа не надійшла до суду, питання щодо скасування такого заходу забезпечення вирішується слідчим. Після надходження кримінальної справи до суду питання щодо скасування арешту буде вирішуватись суддею при винесенні вироку.

Кримінальні справи, які на день набрання чинності КПК України 2012 року не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу (п. 10 КПК України 2012 року).

Відповідно до ст. 174 КПК України 2012 року ,підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України 2012 року, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України , має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Оцінивши наведені положення кримінального процесуального законодавства вважаю, що питання зняття арешту з майна, яке було прийнято в межах кримінального провадження, має вирішуватись шляхом подання відповідного клопотання до суду, яким постановлений вирок та не вирішено питання про долю арештованого майна, в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, як що заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження справи за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області, з участю третьої особи ОСОБА_2, про скасування постанови слідчого про накладення арешту на майно, оскільки вказане питання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за її позовом до Роздільнянського ВП ГУНП України в Одеській області, з участю третьої особи ОСОБА_2, про скасування постанови слідчого про накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ст. 122 ЦПК України, відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п»яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Суддя: О.В. Рімашевська