Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі : головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

11 жовтня 2016 року представник ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Відповідача про відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді.

Свої вимоги Позивач мотивував тим, що 03 жовтня 2013 року в м. Києві на пр. Повітрофлотському - вул. Сурікова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ-21114», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «Mitsubishi ASX», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Позивач вказує, що вина ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді підтверджена постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.11.2013, а згідно з висновком спеціаліста автотоварознавця розмір заподіяної автомобілю Позивача становить 4300,65 гривень.

У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована в ПрАТ «СГ «ТАС», частина заподіяної шкоди в сумі 2162,63 гривень була відшкодована страховою компанією. Невідшкодованою на сьогодні, як вказує Позивач, є сума в розмірі 2138,02 грн - частина матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, а також сума в розмірі 3570 грн, сплачена Позивачем за послуги зі складання звіту автотехнічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, яку Позивач також відносить до матеріальних збитків.

Загальну суму в розмірі 5708,02 гривень Позивач, посилаючись на ст.ст. 1188, 1194 ЦК України просить стягнути з Відповідача.

Представник Позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги і просив про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом сповіщався за місце реєстрації.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та постановлення заочного рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля ВАЗ 21140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. (а.с. 19)

03 жовтня 2013 року на перехресті пр. Повітрофлотський - вул. Сурікова в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю належного Позивачу автомобіля ВАЗ 21140, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Mitsubishi, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2.

Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 листопада 2013 року, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_4, яка порушила пункт 14.6 (а), Правил дорожнього руху України. (а.с. 3)

При цьому постановою суду від 19.11.2013 була встановлена відсутність в діях водія ОСОБА_3 порушень правил дорожнього руху та, відповідно, вини в дорожньо-транспортній пригоді. Зазначений висновок суду був зроблений в тому числі - з посиланням на Висновок №141-13 експертного дослідження обставин ДТП за участі автомобілів ВАЗ-2114, д/н НОМЕР_1, та Mitsubishi, д/н НОМЕР_3, складений за замовленням ОСОБА_3

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, Позивачу була заподіяна матеріальна шкода, спричинена пошкодженням транспортного засобу ВАЗ-2114, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, розмір якої згідно зі звітом № 2330 від 11.04.2014 складає 4300,65 грн (чотири тисячі триста гривень, шістдесят п'ять копійок).

Крім того, суд погоджується з Позивачем в необхідності віднесення до матеріальної шкоди, завданої йому винними діями Відповідача, і вартість проведеного за його замовленням автотехнічного дослідження (Висновок №141-13 від 31.10.2013) в розмірі 3570,00 грн, оскільки зазначені витрати безпосередньо пов'язані з його діями по відновленню порушених прав.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mitsubishi, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_2 застрахована згідно з полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/0580627 в ПрАТ «СГ «ТАС».

На виконання своїх зобов'язань за договором страхування страховою компанією ПрАТ «СГ «ТАС» було проведено виплату Позивачу страхового відшкодування частини матеріального збитку в розмірі 2162,63 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, вирішуючи питання про обгрунтованість позовних вимог до Відповідача з огляду на те, що ліміт відповідальності Страховика за полісом значно перевищує суму завданих Позивачу збитків та, відповідно, наявне у Позивача право оспорення розміру страхового відшкодування, суд враховує правову позицію Верховного Суду України викладену в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15.

Так, згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, суд не вправі відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з тих підстав, що її цивільно-правова відповідальність як заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1188 ЦК України передбачено, що завдана шкода при взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується виною особою.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи з вище зазначеного, різниця між фактичним розміром шкоди у сумі 7870,65 грн і страховою виплатою у розмірі 2162,63 грн складає 5708,02 грн. Зазначена сума згідно з положеннями статей 1188 та 1194 ЦК України підлягає стягненню з Відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст.22, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5 708 гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: