_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1081/17
Провадження № 2/520/6446/17
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

06 лютого 2017 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсними договір дарування №4158 від 26.12.2012 року, договір дарування №4159 від 26.12.2012 року, договори купівлі-продажу №2471 від 28.08.2015 року, та №2472 від 28.08.2015 року, що були укладені з приводу нерухомого майна земельної ділянки площею 0,2777 га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 159, а також житлового будинку загальною площею 700,5кв.м., житловою площею 226,5 кв. м., який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5, а також визнати право власності на вказане майна за позивачем.

03 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, у якій просив суд накласти арешт на вказані будинок та земельну ділянку, а також застосувати заборону ОСОБА_4 щодо земельної ділянки.

В обґрунтування вказаної заяви позивач вказував на протокол огляду веб-сторінки сайту оголошень з якої на його думку вбачається, що спірне майно виставлене на продаж як Вілла «Sea Shells», проект «IT IS Gallere LLC Sgaravatti Land SRL, що розташована за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159, та має загальну площу 700 кв.м., та на те, що споживче товариство «Сі Шелс» знаходиться саме за адресою спірного нерухомого майна, та обслуговує зазначений будинок, та крім того позивач є співвласником ТОВ «ІТІС Галерея» з долею 50%.

Крім того позивач зазначав про те, що продаж вказаного майна призведе до утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову формально відповідає приписам та вимогам, встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим з наданих до суду відомостей цивільної справи №520/1081/16-ц передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не вбачається.

Так, на вирішенні суду перебуває спір про визнання недійсними договорів, за якими відбувався перехід права власності на спірне майно, - земельну ділянку площею 0,2777 га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 159, а також житловий будинок загальною площею 700,5кв.м., житловою площею 226,5 кв. м., який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159/5, а також про визнання права власності на таке майно за позивачем.

Позивач, звертаючись до суду з вимогами про забезпечення позову просив накласти арешт на вказане нерухоме майно, з тих підстав, що він вважає, що відповідачі на теперішній час є титульними власниками спірного майна та мають намір на його відчуження.

Така можливість передбачена положеннями п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України: позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходиться у нього або інших осіб, або забороною вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України).

З аналізу наведених правових положень та розяснень вбачається, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно необхідно встановити, чи належить на час вирішення питання про забезпечення позову таке майно відповідачам.

На час вирішення питання про забезпечення позову до матеріалів справи не долучено жодних відомостей про приналежність майна, про обтяження якого просить позивач, питання про витребування таких відомостей з належних державних реєстрів позивачем не порушено.

Позиція відповідачів щодо заявлених до них позовних вимог суду не відома, а відомості протоколу огляду веб-сторінки сайту оголошень про те, що спірне майно виставлене на продаж як Вілла «Sea Shells», проект «IT IS Gallere LLC Sgaravatti Land SRL, суд оцінює критично, оскільки по-перше, немає жодних доказів про те, що наведена «Вілла» є тим самим нерухомим майном, щодо якого розглядається спір у справі, а по-друге такий доказ може бути оцінений лише у поєднанні з іншими доказами, оскільки його належність та допустимість, без підтвердження іншими засобами доказування заслуговують на негативну оцінку.

Крім того з зазначеного протоколу не вбачається, хто є продавцем такого майна, площа будинку має інший показник 700,00 кв.м., замість вказаних позивачем 700,5 кв.м., площа парку зазначена як 0,35га, в той час, коли позивач порушує спір щодо земельної ділянки площею 0,2777га.

З такого суд критично оцінює надані позивачем пояснення щодо приналежності відповідачам майна, та зазначає про те, що встановити передбачені законом обставини, наявність яких є належними підставами для забезпечення позову у пропонований позивачем спосіб можливим не вбачається, а тому у задоволенні зазначеної заяви про забезпечення позову слід відмовити з підстав необґрунтованості та передчасності.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування нерухомого майна, договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Прохоров П. А.