У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В.,Григоренка М.П.,Боймиструка С.В.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Володимирецької селищної ради, управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі, Комунального підприємства "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Володимирецької селищної ради, управління Держгеокадастру у Володимирецькому районі, КП "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування відмовлено за безпідставністю.

В поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність в зв'язку з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що висновок суду про не доведення нею перебування в її користуванні земельної ділянки, яка межує з земельною ділянкою ОСОБА_2, не відповідає обставинам справи, оскільки їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, а згідно чинного законодавства права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та прибудинкова територія належать співвласникам багатоквартирного будинку.

Крім того, на підтвердження права на земельну ділянку нею надано рішення Володимирецької селищної ради №791 від 18 червня 2013 року, яким співвласникам житлового будинку по провулку Вишневий, 46а, в тому числі і їй надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0,17 га.

В технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 міститься довідка Володимирецької селищної ради від 17 лютого 2014 року про те, що земельна ділянка по провулку Вишневий, 46а перебуває у користуванні співвласників багатоквартирного будинку, а також наявний акт прийому - передачі межових знаків на зберігання від 16 грудня 2013 року, згідно якого ОСОБА_2 погодила межу між своєю земельною ділянкою та земельною ділянкою багатоквартирного будинку по металевій сітці, а не по бетонній відмостці, як тепер вказує у своїй документації.

Звертає увагу, що в супереч рішенню Володимирецької селищної ради№4 від 23 січня 1997року, яким було передано безоплатно в приватну власність ОСОБА_7 земельну ділянку по вул.Київська, 42а в смт.Володимирець, площею 0,05га, ОСОБА_2 виготовила технічну документацію на земельну ділянку площею 0,0611 га.

В технічній документації ОСОБА_2 відсутні, передбачені ч.10 ст.55 ЗУ "Про землеустрій", довідка, що містить узагальнену інформацію про землі (території) та копія документа, що посвідчує право на земельну ділянку, а акт приймання-передачі межових знаків не містить погодження селищної ради.

Вважає, що повідомлення її у пресі про дату проведення робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі не є належним доказом погодження нею меж.

З наведених підстав просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є власником квартири №4 в багатоквартирному житловому будинку(чотирьохквартирному) №46-А по провулку Вишневий в смт. Володимирець Рівненської області. Квартири у цьому будинку до квітня 2004року належали госпрозрахунковому підприємству «Ринок».

Як убачається з викопіювання із генерального плану забудови смт.Володимирець, земельна ділянка, на якій розташований даний багатоквартирний житловий будинок є частиною земельної ділянки житлової забудови і перебуває у власності територіальної громади смт.Володимирець.

Рішенням Володимирецької селищної ради №791 від 18 червня 2013 року надано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1 дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 0,17 га в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства 0,02 га, що знаходяться смт. Володимирець, по провулку Вишневому, 46-А.

Рішенням Володимирецької селищної ради №902 від 21 листопада 2013 року внесено зміни у рішення №791 від 18 червня 2013 року, його викладено в наступній редакції: надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,189 га, в тому числі: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,189 га в смт. Володимирець, по провулку Вишневому, 46-А. Також, внесено зміни в п.1 рішення №791 від 18 червня 2013 року, змінивши загальну площу земельних ділянок з 1,0806 га на 1,0961 га.

Земельна ділянка за адресою: смт.Володимирець вул.Київська,42-а, кадастровий №:03:026:0010 перебуває у власності відповідачки ОСОБА_2 та по лінії АГ межує із земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок по провулку Вишневому, 46-А.

9 січня 2014 року ОСОБА_2 подала до Володимирецької селищної ради заяву, в якій просила надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: смт. Володимирець, вул. Київська, 42-А, а також внести зміни до рішення Володимирецької селищної ради №4 від 23 січня 1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки з площі 0,05 га на 0,0652 га.

На замовлення ОСОБА_2 КП "Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації" виготовило технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: смт. Володимирець, вул. Київська, 42-А, згідно якої площа вказаної земельної ділянки становить 0,0611га.

Рішенням Володимирецької селищної ради №255 від 6 жовтня 2016 року затверджено ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано їй безоплатно у власність земельну ділянку загальною площею 0,0611 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в смт. Володимирець по вул. Київська, 42-А.

Позивачка доводить, що в технічній документації, виготовленій на замовлення відповідачки відсутні облікові дані земельної ділянки, не враховано протокол узгоджуваної комісії по земельних спорах від 27.11.2012року та рішення селищної ради про затвердження даного протоколу № 683 від 29.11.2012року, в акті прийомки-передачі межових знаків відсутній її підпис, тощо, тобто техдокументація розроблена з численними порушеннями і не могла бути підставою для реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та затвердженою селищною радою. Вважає, свої права, як землекористувача прибудинкової території багатоквартирного будинку, порушеними.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела факт порушення її прав землекористувача або співвласника прибудинкової земельної ділянки, які б підлягали захисту у встановленому законом порядку.

Також, суд прийшов до висновку про те, що документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходяться за адресою: смт. Володимирець, вул. Київська, 42-А повністю відповідає вимогам ст.55 Закону України "Про землеустрій".

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Визначення поняття прибудинкової території міститься в ст. 1 Закону України від 29 листопада 2001 року "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", відповідно до якого - це територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку.

При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену містобудівною документацією земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки, ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів мешканців будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацію будинку.

Розміри та конфігурація земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації (ч. 4 ст. 42 ЗК України).

Матеріали справи не містять доказів про те, що за чотирьохквартирним будинком №46-А по провулку Вишневий в смт.Володимирець закріплена прибудинкова земельна ділянка. Рішення ради з цього приводу відсутнє. ОСОБА_1 не доведено існування відповідної землевпорядної документації та правовстановлюючих документів у Володимирецької райспоживспілки (госпрозрахункового підприємства «Ринок»), який був власником вказаного багатоквартирного будинку.

Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність чи користування окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки (на якій розташований багатоквартирний жилий будинок) або її частини, а тому висновок суду про недоведеність позивачкою того, що вона є землекористувачем земельної ділянки, що межує із земельною ділянкою по вул. Київська, 42-А, яка перебуває у користуванні ОСОБА_2 є правильним. Доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

ОСОБА_2, до якої перейшло право користування зазначеною вище земельною ділянкою після смерті чоловіка ОСОБА_7, передано у власність ділянку (0,0611га) в межах площі земельної ділянки (800кв.м), що виділялась останньому у користування (а.с.66-69), а тому покликання апеляційної скарги з цього приводу є безпідставними.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Із акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, встановлених по межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розміщена за адресою: смт. Володимирець, вул. Київська, 42-А, від 24 вересня 2015 року, який міститься в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2, вбачається, що в ньому відсутній підпис селищного голови Володимирецької селищної ради(а.с.73-74).

Відповідно до ст. 198 ЗК України кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Отже, погодження меж є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. Погодження меж земельною ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

Таким чином, підписання акту погодження меж чи акта приймання-передачі межових знаків на зберігання самостійного значення не має, тому не призводить до виникнення, зміни або припинення права на земельну ділянку.

Судом першої інстанції було досліджено усі надані сторонами докази, їм дано відповідну правову оцінку та зроблено висновки, що відповідають обставинам справи. Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314,315, 317, 325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_8

ОСОБА_9