Провадження № 2/161/474/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики, --

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 міжгосподарське підприємство по птахівництву звернулося в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним договору позики. Позов мотивували тим, що з грудня 2015 року у підприємстві діє ліквідаційна комісія. 25.11.2016 голова ліквідаційної комісії ОСОБА_2 ознайомилася з рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.08.2008 у справі за позовом ОСОБА_3 до Торчинського МПП про стягнення боргу за договором позики. З даного рішення випливає, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 МПП в особі його директора ОСОБА_5 укладено договір позики від 10.12.2007, згідно якого ОСОБА_3 надав підприємству позику у розмірі 20000 грн. Позивач вважає, що даний договір вчинено внаслідок зловмисної домовленості директора Торчинського МПП ОСОБА_5 та ОСОБА_3 з огляду на те, що фактично грошові кошти не передавались для Торчинського МПП та у його господарській діяльності не використовувались. Наміри при укладенні спірного договору зводились до того, щоб штучно створити заборгованість підприємства перед третіми особами і довести його до банкрутства. А тому, з посланням на ст.ст.203, 232 ЦК України, просять визнати недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 МПП в особі директора ОСОБА_5 від 10.12.2007.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 вимоги позову підтримала з викладених у позовній заяві підстав. Вказувала на те, що про рішення суду про стягнення боргу дізналася, після того як стала головою ліквідаційної комісії. Кошти за договором не передавались, в ОДПІ відсутні відомості про такі доходи підприємства. Матеріали цивільної справи знищені, в архіві суду збереглося лише рішення. ОСОБА_5 їй пояснив, що про укладення договору нічого не знав і не підписував, про рішення суду ніхто не повідомляв.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Вказував на те, що є рішення суду про стягнення боргу, яке має преюдиційну силу в даних правовідносинах, ним підтверджено факт укладення договору позики. Кошти за договором надавались ним готівкою ОСОБА_6 Крім того, вказував на те, що підприємству було відомо про рішення суду, директор був в судовому засіданні, про договір підприємству в особі директора було відомо з моменту укладення, а тому просив застосувати до вимог позову строки позовної давності, про що подав відповідну заяву.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5 в судове засідання не зявився.

Заслухавши доводи представника позивача, заперечення відповідача, пояснення свідка дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21.08.2008 у справі за позовом ОСОБА_3 до Торчинського МПП про стягнення боргу за договором позики встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до договору позики, укладеного 10.12.2007 зобовязався до 31.12.2007 надати Торчинському міжгосподарському підприємству по птахівництву позику в розмірі 20000 грн.

Відповідно до п.2.1. даного договору позики всю суму позики ОСОБА_3 від імені Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву виплатив ОСОБА_6, що підтверджується квитанціями.

Згідно додатку №1 до договору позики від 10.12.2007 ОСОБА_4 міжгосподарське підприємство по птахівництву зобовязувався повернути ОСОБА_3 отриману по даному договору суму позики до 30.02.2008. Однак, коштів не повернуло, умов договору не виконало.

Вказаним рішенням суду позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву суму боргу за договором позики в розмірі 20000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А тому, обставини встановлені вказаним рішенням суду доведенню не підлягають.

Як вбачається з вищевказаного рішення, в судовому розгляді справи приймали участь як ОСОБА_3, так і особисто директор Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву ОСОБА_5, який в судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти його задоволення.

Сторонами в обох цивільних справах є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міжгосподарське підприємство по птахівництву.

Тобто, Торчинському міжгосподарському підприємству по птахівництву було відомо про оспорюваний договір з часу його укладення в 2007 році.

А з позовом до суду про визнання недійсним договору підприємство звернулося лише в 2016 році.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що стороною позивача пропущено строк позовної давності, установлений ст. 257 ЦК України,а тому з врахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, вимоги позову до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 15, 58, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 2, 11, 12, 13, 14, 16, 203, 215, 216, 232, 237, 238, 256, 257, 267 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Торчинського міжгосподарського підприємства по птахівництву до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій