УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, у період розпаювання земель колишнього сільськогосподарського акціонерного товариства «Чечельницьке» (далі - САТ «Чечельницьке») працював трактористом, однак не був включений у список громадян, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, які мають право на земельну частку (пай) у землях цього товариства на території Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області, та не отримав сертифікат на право на земельну частку (пай).

Вважав, що він, як спадкоємець, має право на пай в порядку спадкування після померлого батька, у зв'язку з чим просив визнати за ним це право, зокрема, на земельну частку (пай) розміром 2,84 умовних кадастрових гектарах із земель колишнього САТ «Чечельницьке».

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», врахувавши роз'яснення п. 24 постанови пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», належним чином оцінивши докази (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що за життя ОСОБА_7 не набув права на земельну частку (пай), а лише мав право на участь у товаристві.

Колегія погоджується з такими висновками.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 15 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик