Номер провадження 2/289/279/17
Справа № 289/119/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 м .Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Свінцицький Л. В.

при секретарі Прокопчук А.Ю.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Радомишль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської міської ОСОБА_2 Житомирській області, при третій особі - ОСОБА_2, про визнання права на спадкове майно та зустрічного позову ОСОБА_2 до Радомишльської міської ОСОБА_2 Житомирській області, при третій особі - ОСОБА_1, про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул.Корчагіна,3 в м.Радомишлі, мотивуючи свої вимоги тим, що довгий час доглядає за батьками, а також користується вищевказаним будинком, приписана в ньому тому просить визнати за нею право власності на даний будинок.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спірний будинок по вул..Коргачіна, 3, і мотивує свої вимоги тим, що разом з чоловіком побудували даний будинок, з 1991 року вона проживає в даному будинку, і в даний час оформляє право власності на власний будинок, але в оформленні спадщини їй відмовляють, посилаючись на те, що в неї відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримала.

В судове засідання позивач за первісним позовом ОСОБА_1 не зявилась, про день та час слухання справи була належним чином повідомлена.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просять слухати справу без участі їх представникаі.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом зі своїм чоловіком в 1991 році побудували житловий будинок. На будинок був виданий технічний паспорт. Згідно довідки Житомирського БТІ, право власності на житловий будинок №3 по вул.Корчагіна в м.Радомишлі не зареєстровано. Як видно з довідки Радомишльської міської ради та актів обстеження, ОСОБА_3 з 1991 року проживає у вищевказаному будинку, користується земельною ділянкою, доглядає за будинком. Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживає у іншому будинку в с.Лутівка Радомишльського району, що ствердила в судовому засіданні і сама ОСОБА_1

Із змісту ст. 344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Відповідно до п. 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності.

Враховуючи обставини справи та надані суду докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення, а зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок за набувальною давністю підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,212, 214-215 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на цілий житловий будинок №3, з господарськими спорудами та прибудовами, які розташовані по вул.Корчагіна в м.Радомишль Житомирської області за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21 березня 2017 року.

Суддя Л. В. Свінцицький