АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4792/17 Справа № 2-2191/06 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Посунся Н.Є., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро

апеляційну скаргу Комунального підприємства Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпровської міської ради

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2006 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Люкс ЛТД, виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання договору дійсним та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 12.12.2003 року між ТОВ фірма Люкс ЛТД та ОСОБА_2 дійсним та визнати за нею право власності на нежитлові приміщення Д-1, Г-1, В-1, Б-2, веранда б'-1, огорожі № 1-7, розташовані на земельній ділянці площею 1300 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Калініна, 30.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що 12.12.2003 року між нею та ТОВ фірма Люкс ЛТД укладено договір купівлі-продажу нежитлових будівель за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Калініна, 30. Згідно умов п.3.2. договору купівлі-продажу право власності на предмет Договору виникає у покупця з моменту передачі нежитлових приміщень. Так, 12.12.2003 року між ними було підписано акт прийому-передачі нерухомого майна, а також їй було передано всі ключі від придбаних обєктів. Однак, в обумовлений строк відповідач не підготував документи для оформлення переходу права власності в нотаріальному порядку.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03.10.2006 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладений 12.12.2003 року між ТОВ фірма Люкс ЛТД та ОСОБА_2.

Визнано за ОСОБА_2 ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення:

- Д-1 загальною площею 235,4 кв.м., основною площею 162,9 кв.м., допоміжною площею 72,5 кв.м., що складається з: складу-1 площею 14,8 кв.м., цеха-2 площею 101,2 кв.м., кладової-3 площею 5,9 кв.м., склада-4 площею 15,2 кв.м., склада-5 площею 16,9 кв.м., кабінету-6 площею 10,1 кв.м., кабінету-7 площею 4,7 кв.м., коридора-8 площею 29,3 кв.м., кладової-9 площею 2,5 кв.м., коридора-10 площею 5,5 кв.м., туалета-11 площею 1,2 кв.м., умивальної-12 площею 1,2 кв.м., душевої-13 площею 1,2 кв.м., подсобного приміщення-14 площею 4,5 кв.м., подсобного приміщення-15 площею 4,2 кв.м., подсобного приміщення-16 площею 17,0 кв.м.;

- нежитлове приміщення Г-1 загальною площею 149,0 кв.м., основною площею 71,8 кв.м., допоміжною площею 77,2 кв.м., що складається з приміщення № 1, в якому: приміщення-1 площею 9,3 кв.м., коридор-2 площею 19,5 кв.м., кафе-3 площею 44,3 кв.м., підсобне приміщення-4 площею 10,7 кв.м., підсобне приміщення-5 площею 20,2 кв.м., коридор-6 площею 6,8 кв.м., кладової-7 площею 1,9 кв.м., туалету-8 площею 3,3 кв.м., зали-9 площею 23,2 кв.м., приміщення № 2, в якому: підсобне приміщення-1 площею 5,5 кв.м., торгова зала-2 площею 4,3 кв.м.;

- нежитлове приміщення В-1, загальною площею 43,9 кв.м., основною площею 33,8 кв.м., допоміжною площею 10,1 кв.м., що складається з приміщення № 1, в якому: коридор-1 площею 2,1 кв.м., коридор-2 площею 2,7 кв.м., приміщення-3 площею 10,2 кв.м., приміщення-4 площею 6,4 кв.м.; приміщення № 2, в якому: коридор-1 площею 5,3 кв.м., приміщення-2 площею 10,2 кв.м.; приміщення № 3, в якому: приміщення-1 площею 6,3 кв.м.;

- нежитлове приміщення Б-2, загальною площею 87,1 кв.м., основною площею 58,4 кв.м., допоміжною площею 28,7 кв.м., що складається з приміщення № 2, на 1 поверсі, в якому: кладова-1 площею 5,4 кв.м., кладова-2 площею 4,8 кв.м., цех-3 площею 25,9 кв.м., приміщення № 1, на 2 поверсі, в якому: коридор 1-1 площею 2,6 кв.м., склад 1-2 площею 11,5 кв.м., коридор-1 площею 5,0 кв.м., кабинет-2 площею 11,9 кв.м., кладова-3 площею 2,0 кв.м., коридор-4 площею 3,8 кв.м., кабінет-5 площею 9,1 кв.м., кладова-6 площею 4,3 кв.м., кладова-7 площею 0,8 кв.м.; веранда б'-1, огорожі №№ 1-7, розташовані на земельній ділянці площею 1300 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Калініна, 30.

В апеляційній скарзі КП Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпровської міської ради просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ фірма Люкс ЛТД на підставі рішення виконкому Дніпропетровської міської ради № 312 від 13.04.1993 року було дозволено будівництво торгівельного комплексу та виділена для цього земельна ділянка площею 0,1 га, рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 836 від 19.06.1997 року було надана земельна ділянка площею 0,13 га для будівництва зі знесенням відселених житлових будинків по пров. Калініна 30. На підставі даного рішення був укладений договір від 26.09.1997 року про надання у тимчасове користування земельної ділянки. Відповідачем в період з 1997 року по 2000 рік були збудовані спірні приміщення та поставлені на баланс підприємства. Рішенням виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 23.06.2006 року № 197/10 був затверджений акт державної технічної комісії про готовність до експлуатації закінчених будівництвом нежитлових будівель Д-1, Г-1, В-1, Б-2 по пров. Калініна, 30 і дані будівлі узаконені.

За даними висновку за результатами інженерно-технічного дослідження несучих будівельних конструкцій нежилих будівель, спірні будівлі відповідають вимогам екологічним, санітарно-технічним, протипожежним нормам та правилам.

01.12.2003 року у відповідності до вимог Статуту ТОВ фірма Люкс ЛТД рішенням загальних зборів учасників (протокол № 3) було прийняте рішення про продаж нежитлових будівель літ Д-1 з прибудовою літ Д'-І, Г-1 та самовільно переобладнаних із житлових будинків в нежитлові будівлі, зазначені на плані земельної ділянки будівлі під літ В-1, Б-2 і збудовану веранду літ б'-1 за адресою: пров. Калініна, 30 у м. Дніпропетровську.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони виконали всі умови договору, а відповідачем були дотримані всі вимоги діючого законодавства щодо будівництва нових обєктів нерухомості та він на час укладання договору купівлі-продажу володів зазначеним майном на праві власності як власник новоствореного майна, а тому мав право на його відчуження.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частина 3 ст. 18 Закону України Про основи містобудування забороняє експлуатацію обєктів, не прийнятих в експлуатацію в установленому законом порядку. Відповідно до змісту пп.1 п.«б» ч.1 ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів у порядку, встановленому законодавством, відноситься до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно зі ст.ст. 5,18 Закону України Про основи містобудування будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 30-1 Закону України Про планування і забудову територій прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Основні вимоги та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів визначені постановою Кабінету Міністрів України № 1243 від 22.09.2004 року Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів.

Статтями 24,29 Закону України Про планування і забудову територій встановлено, що дозвіл на будівництво надається виконавчими органами місцевих рад (частина 1 статті 24), а дозвіл на виконання будівельних робіт інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр таких дозволів (частина 2 статті 29). Отже, вказані дозволи є окремими документам, які видаються різними субєктами владних повноважень.

Проте, територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції до участі у справі судом не залучався.

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про визнання права власності на обєкт нерухомості, не залучив до участі в справі субєктів, які законодавчо наділені повноваженнями в галузі земельних відносин, містобудування, контролю за обєктами благоустрою (елементів) та чиї права та охоронювані законом інтереси могли бути порушені при розгляді справи.

Крім того, суд першої інстанції не зясував питань землекористування станом на момент виникнення спірних правовідносин, оскільки, за відсутності відомостей про надання дозволу на будівництво спірний обєкт є самовільно збудованим. Наявні в матеріалах справи рішення органу місцевого самоврядування прямо передбачають необхідність отримання такою дозволу у встановленому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, якою регулюються питання визнання права власності на обєкти самовільною будівництва, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Тобто необхідною передумовою для розгляду позовних вимог про визнання права власності на обєкт самочинною будівництва за правилами ч.3 ст. 376 ЦК України є наявність в особи права землекористування щодо земельної ділянки, на якій такий обєкт розташований.

Позивачкою в обґрунтування позовних вимог, не надано суду доказів щодо наявності чинного договору оренди земельної ділянки, що б підтверджувало її право землекористування щодо земельної ділянки, на якій розташовано спірний обєкт самочинного будівництва.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209,303,307,309,314,316ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Управління з організації контролю у сфері благоустрою та розміщення зовнішньої реклами Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2006 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Люкс ЛТД, виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради про визнання договору дійсним та визнання права власності відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене у касаційному порядку.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Н.Є. Посунся

ОСОБА_3