Справа № 675/1794/17
Провадження № 2/675/697/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Трасковського С.Л.,

за участю: секретаря Ящука О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав справу за позовом ОСОБА_1 до Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області, Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи тим, що 18.08.1999 року померла її бабуся ОСОБА_2. На території Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,41 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю. Позивач є спадкоємцем за заповітом, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий ОСОБА_2, після її смерті був втрачений.

Позивачем через канцелярію суду подано заяву, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності.

Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до свідоцтва про смерть (повторно) серії І-БВ №304613, виданого виконавчим комітетом Михнівської сільської ради 21.06.2017 року, встановлено, що ОСОБА_2 Павліна померла 18.08.1999 року, актовий запис за №27.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії І-БВ №407581 від 15.09.1976 року, вбачається, що її матірю значиться ОСОБА_2 Павліна.

Разом з тим, згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища встановлено, що ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з «Алексюк» на «Кучерук».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії ЯЕ №924556 від 27.07.1957 року, вбачається, що її матірю значиться ОСОБА_6.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії I-БВ №413471, виданого Михнівською сільською радою народних депутатів 10.12.1983 року, ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з «Кучерук» на «Бондар».

Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є внучкою померлої ОСОБА_2.

За життя 27.01.1999 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_8 за №5, за яким заповіла все своє майно ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 21.01.1999 року, виданого секретарем виконавчого комітету Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області ОСОБА_8 зареєстрованого в реєстрі за №5.

Згідно довідки від 29.06.2017 року №780/101-17, виданої відділом в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Нива», гр. ОСОБА_9 видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) 26.11.1996 року ХМ №0230729 р. номер №729, площа 2,41 в умовно кадастрових гектарах із земель КСП «Нива» на території Михнівської сільської ради відповідно до розпорядження Ізяславської райдержадміністрації.

Відповідно до довідки від 26.06.2017 року №530, виданої виконкомом Михнівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про те, що згідно з записами в погосподарській книзі виконкому сільської ради, 18.08.1999 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично в управління та розпорядженням спадковим майном після її смерті вступила онука ОСОБА_1.

Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 04.11.2017 року №2034/01-16, після смерті ОСОБА_2, яка померла 18.08.1999 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №439/2017 р. на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від спадкоємиці за заповітом онуки померлої ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2). Інших заяв не надходило.

Також зазначено, що відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) відомо, що 27.01.1999 року від імені ОСОБА_2 було посвідчено заповіт Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області за р. № 05.

В матеріалах спадкової справи знаходиться копія дубліката заповіту, посвідченого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 10.07.2017 року і зареєстрованого в реєстрі за №22, виданого замість втраченого заповіту, посвідченого Михнівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 27.01.1999 року і зареєстрованого в реєстрі за №05, в якому: усе її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право заповідає ОСОБА_1.

Крім того, згідно повідомлення Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 04.10.2017 року №2981/01-21 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49326180 зазначено, після смерті ОСОБА_2, яка померла 18.08.1999 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №433/2017 р., номер у спадковому реєстрі - 61214521.

В газеті «Партнер» від 13.07.2017 року №28(1053) розміщено оголошення, що втрачений сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серія ХМ №0230729р. номер №729 26.11.1996 року, виданий на імя ОСОБА_9, вважати недійсним.

Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай).

В п.п. 1, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР (ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Цивільні відносини по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, а саме спадщина відкрилася у 1999 році, тому на дані правовідносини поширюється дія норм Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 Цивільного Кодексу УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з втратою сертифікату на земельну частку (пай), тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.

На підставі ст.ст. 525, 527, 534, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 116, 131, 152 ЗК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 18 серпня 1999 року, право на земельну частку (пай) розміром 2,41 в умовних кадастрових гектарах, що перебувало в колективній власності КСП «Нива» с. Михнів Ізяславського району Хмельницької області, згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) №0230729.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.Л.Трасковський