Справа № 564/2128/17
27 листопада 2017 року
Костопільський районний суд Рівненської області в особі судді - Олійник П. В.
розглянувши в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в 1000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.
В обгрунтування своїх вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась скерувала до суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений згідно ст.74 ЦПК України.
Враховуючи згоду позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, зясувавши обставини та дослідивши представлені по справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.
Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає.
Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
На підставі вищенаведеного, а також враховуючи те, що обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків (ч. 1 ст. 141 СК України), те, що відповідач є працездатним, не є інвалідом, та те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд приходить до переконання, що щомісячний розмір аліментів слід призначити у 900 грн. щомісячно, присуджуючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред'явлення позову.
Відповідно до вимог ч.4 ст.84 СК України, право на утримання дружина з якою проживає дитина має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, позивачем не надано, а тому суд вважає, що підстав для задоволення позову в цій частині немає.
На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.
У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 640 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 180, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88,197, 212, 214-215, 224-226
ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 900 грн. щомісячно починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 640 грн. судового збору.
Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_4