Справа № 365/110/17
Номер провадження: 2/365/154/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2017 року смт. Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі :

головуючого - судді ХИЖНОГО Р.В.

при секретарі судового засідання ХРУЩ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, після смерті якого відкрилась спадщина за законом на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малосупоївське» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12 квітня 2000 року за № 37. В період з 14.06.1981 року по 24.02.1993 року позивачка з ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі. З 1999 року по день смерті ОСОБА_5 позивачка проживала з ним однією сім"єю без реєстрації шлюбу та реєстрації місця проживання. Спадкоємець першої черги за законом, спільна дочка позивачки та померлого - ОСОБА_3 відмовилась приймати спадщину. Позивачка має право на спадкування, оскільки є спадкоємцем четвертої черги. Позивачка вважала, що прийняла спадщину, оскільки фактично проживала із померлим, має на руках всі документи на спадкове майно та її спадкові права не оспорюються. Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну частку (пай) у зв"язку із не підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років на час його смерті. Враховуючи вищевикладене, представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить суд:

1.Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім"єю з ОСОБА_5 не менш як п"ять років до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

2.Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малосупоївське» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12 квітня 2000 року за № 37.

3. В разі задоволення позову не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити, відповідач Малосупоївська сільська рада позовні вимоги визнала повністю, третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечувала.

Суд визнав можливим розглядати справу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв"язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що ОСОБА_5 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1 належала земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малосупоївське» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що встановлено з копії Сертифікату (а.с.14). Позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1981 року по 1999 рік, від шлюбу мають дочку - ОСОБА_6, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_6», що встановлено з копій свідоцтв про укладення шлюбу (а.с.12,13), копії свідоцтва про народження (а.с.11). ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть - а.с.8). В період з 1999 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, позивачка проживала з ним однією сім"єю без реєстрації шлюбу та без реєстрації місця проживання, проживали вони в житловому будинку АДРЕСА_1, що встановлено з довідок Малосупоївської сільської ради (а.с.16-17). Спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 Згурівською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (лист Згурівської РДНК - а.с.30). Спадкоємець першої черги за законом, дочка померлого - ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась (копія заяви - а.с.9). Позивачці було відмовлено нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) (нотаріальна відмова - а.с.7).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження судом розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В силу положення ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 року N 7 визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, а отже, позивачка належить до кола спадкоємців четвертої черги за законом. Спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилась та на спадщину не претендує, встановлений законом строк для прийняття спадщини закінчився, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась. До спадщини за законом входить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малосупоївське» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12 квітня 2000 року за № 37. Суд вважає за необхідне визнати за позивачкою ОСОБА_1, як спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) та не застосовувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5,328,1217,1218,1225,1258,1264,1268 ЦК України,

ст.ст.88,197,212,215,218,223,234,256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задоволити повністю.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім"єю з ОСОБА_5 не менш як п"ять років до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Малосупоївське» розміром 2,94 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 12 квітня 2000 року за № 37.

Не застосовувати до Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області положення ст.88 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 ( десяти ) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 ( десяти ) днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Р.В. ХИЖНИЙ