У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2017 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_3 на період її навчання.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини і платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 6 СК України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Тобто, законом передбачено, що правовий статус дитини має особа, що не досягла 18 років.

Наведене свідчить про те, що право на звернення до суду у порядку наказного провадження мають особи, якщо вони заявляють вимоги про стягнення аліментів у визначених ч. 1 ст. 96 ЦПК України розмірах саме на утримання дітей, тобто осіб до 18 років.

З огляду на вищевказане, у зв'язку із необхідністю встановлення у суді можливості надання таких аліментів особою, до якої пред'явлено таку вимогу та покладення обов'язку доказування даного факту на особу, яка претендує на такі аліменти, а відтак наявний спір про право.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 101, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання з ОСОБА_2.

Заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя