АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 213/3310/14-ц 22-ц/774/353/К/17
Справа № 213/3310/14-ц Головуючий у першій
Провадження № 22-ц/774/353/К/17 інстанції ОСОБА_1
Категорія - 27 (ІV) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П.,Зубакової В.П.,

секретар: Євтодій К.С.

за участю: представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 17 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (далі ПАТ "Дельта Банк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 укладений кредитний договір №659-0161003/ФК08, за умовами якого ОСОБА_5 надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 681750 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 11,5% річний за весь час фактичного користування кредитом на строк до 01.04.2033 року.

З метою забезпеченя виконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк», ОСОБА_4, ОСОБА_3 укладено договір поруки №659-0161003/Zфпор-08, від 04.04.2008 року. За умовами даного договору поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором №659-0161003/ФК08 від 04.04.2008 року. Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, у повному обсязі боргових зобовязнь.

30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» на Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого позивач набув права вимоги по кредитному договору №659-0161003/ФК08 від 04.04.2008 року.

Відповідач ОСОБА_3 не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором. Станом на 11.07.2014 року заборгованість позичальника складає 1052844 грн. 08 коп. , яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів, а також стягнути з відповідачів пропорційно судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 17 листопада 2016 року ПАТ "Дельта Банк" відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_5" ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ "Дельта Банк" у повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача вважає, що судом першої інстанції не враховано строк дії кредитного договору до 2033 року, а також не враховано, що позивач отримав право вимоги лише у червні 2010 року. Судом невірно застосовано положення пропуску строку позовної давності та невраховано, що боржником та поручителем не виконане грошове зобовязання.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04 квітня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" і ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №659-0161003/ФК-08, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі на придбання нерухомості в розмірі 681750 грн. строком на 300 місяців із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,5% річних; комісії за надання кредиту -1,00% від суми кредиту; комісії за управління кредитом - 0,15% від суми кредиту. Дата повернення кредиту - 01.04.2033 року. За умовами договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 6636 грн. 54 коп. по 20 число (включно) кожного місяця. (а.с.7-13,14,15).

Із копії заяви на видачу готівки №1005/129 від 04.04.2008 року слідує, що ОСОБА_3 отримав кошти за кредитним договором в сумі 681750,00 грн. (а.с.22).

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань 04.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" і ОСОБА_4 укладено договір поруки №659-0161003/Zфпор-08, відповідно до якого вона зобов'язалась відповідати перед кредитором за виконання боржником ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором №659-0161003/ФК-08 від 04.04.2008 року у повному обсязі, солідарно із боржником (а.с.16).

Свої зобов'язання по кредитному договору відповідач ОСОБА_3 належним чином не виконав. Згідно довідки позивача, заборгованість по кредитному договору №659-0161003/ФК08 від 04.04.2008 року станом на 11.07.2014 року складає 1052844,08 грн., з яких: тіло кредиту 677205,00 грн.; відсотки 324507,58 грн.; комісія за ведення кредиту 51131,50 грн. (а.с.23).

За вихідним номером 31.4-08/7103/14 від 28.07.2014 року на адресу відповідача ОСОБА_3, яка була вказана в кредитному договорі (вул. Петриківська, 16, м. Кривий Ріг) ПАТ «Дельта Банк» направлено досудову вимогу про невиконання зобовязань за кредитним договором №659-0161003/ФК08 від 04.04.2008 року та необхідність сплати простроченої заборгованості, яка станом на 11.07.2014 року складала 1052844,08 грн. (а.с.24). Така ж досудова вимога була направлена і поручителю - відповідачу ОСОБА_4 за вихідним номером 31.4-08/7104/14 від 28.07.2014 року (а.с.25,26).

Також встановлено, що 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПAT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобовязань ТОВ «Укрпромбанку» на користь ПAT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, ОСОБА_6 передає (відступає) ОСОБА_7 права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобовязань перед Національним банком, внаслідок чого ОСОБА_8 замінює ОСОБА_6 як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі ОСОБА_6 ОСОБА_7 прав вимоги до боржників, ОСОБА_7 переходить (відступається) право вимагати (замість ОСОБА_6) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (а.с.29-34).

Із витягу з додатку №2 до Договору про передачу активів та кредитних зобовязань від 30.06.2010 року слідує, що Акціонерному товариству «Дельта Банк» було передано право вимоги по кредитному договору № 659-0161003/ФК08 від 04.04.2008 року боржника ОСОБА_3, забезпеченого порукою ОСОБА_4 згідно договору №659-0161003/Zфпор-08 від 04.04.2008 року (а.с.28).

Відмовляючи ПАТ "Дельта Банк" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку що банк пропустив строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, встановлений ст. 257 ЦК України, при цьому відповідач заявив про застосування позовної давності, що є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно виконання боржником та поручителем зобовязань по договору кредиту.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом першої інстанції встановлено навність у відповідачів заборгованості за кредитним договором, однак за заявою відповідачів про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, відмовив в задовленні позову на підставі ч.4 ст.267 ЦК України.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як видно умовами, укладеного між сторонами кредитного договору, п.2.4 передбачено повернення кредиту щомісячно частинами в розмірі не менш як 6636,54 грн. по 20 число (включно), кожного місяця. Дата повернення кредиту, обумовлена п.1.3 кредитного договору 01 квітня 2033 року. (а.с.7).

З огляду на дату поштового відправлення позову ПАТ «Дельта Банк» 01 вересня 2014 року, позивачем пропущено строк позовної давності до заявлених вимог, які передували 01 вересня 2011 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності. Отже, висновок суд про сплив позовної давності до усіх заявлених ПАТ «Дельта Банк» вимог не відповідає вимогам законодавства, та є передчасним.

З розрахунку наданого позивачем видно, що станом на 11 липня 2014 року заборгованість за тілом кредиту становила 677205 грн., з яких заборгованість станом на 01 вересня 2011 року була 86053 грн., тобто в межах строку позовної давності заборгованість за тілом кредиту становить 591152 грн., виходячи з розрахунку (677205- 86053) та підлягає стягненню з відповідачів,як солідарних боржників.

Виходячи з розміру заборгованості за тілом кредиту 677205 грн., дати звернення до суду з позовом, заявлених позовних вимог, та положень п.1.5 кредитного договору, який передбачає процентну ставку за користування кредитними коштами у розмірі 11,5%, з відповідачів солідарно підлягає стягненню відсотки за користування кредитними коштами в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 233635,72 грн, виходячи з розрахунку ( 677205 х11,5:100%х3 роки ).

Пунктом 2.10 кредитного договору передбачено, що нарахування комісії за управління кредитом здійснюється щомісячно у валюті кредиту та сплачується позичальником по 20 число ( включно) кожного наступного місяця, що слідує за місяцем її нарахування та одночасно з остаточним поверненням кредиту. Пунктом 1.7 кредитного договору передбачена комісія за управління кредитом у розмірі 0,15 % від суми Кредиту,визначеному у п.1.1. цього договору 681750 грн. , що становить 1022,62 грн

В межах заявлених позовних вимог та із застосуванням строку позовної давності, за клопотанням відповідачів заявленому в суді першої інстанції, розмір комісії,який підлягає стягненню солідарно з відповідачів становить 11248,82 грн. за період з 01 вересня 2011 року по 01 серпня 2012 рік ( в межах позовних вимог), згідно наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

З урахуванням квитанцій про сплату позивачем судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції з кожного з відповідачів на користь ПАТ "Дельта Банк" підлягає стягненню судові витрати в рівних частках з кожного по 3836,70 грн.( виходячи з розрахунку ( 3654+4019,40 =7673,40/2.

Керуючись ст. ст. 303 304, ст.309, 313,314,316,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" -задовольнити.

Рішення Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 17 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №659-0161003/ФК-08 від 04 квітня 2008 року у розмірі 836036,54 грн.., з яких заборгованість за тілом кредиту за період з 01 вересня 2011 року по 11 липня 2014 року у розмірі 591152 грн.., за відсотками за три роки, що передували даті звернення до суду у розмірі 233635,72 грн, комісія 11248,82 грн. за період з 01 вересня 2011 року по 01 серпня 2012 рік.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судові витрати зі сплати судового збору в рівних частках з кожного по 3836,70 грн..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Я.М.Бондар

Судді: А.П. Барильська

ОСОБА_9