Справа №591/4464/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/1763/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2017 року

в цивільній справі за поданням старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Школьного Володимира Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року старший державний виконавець Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьний В.А. звернувся до суду з вказаним поданням, мотивуючи вимоги тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 17172 грн. 68 коп.

Вказував, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, а тому просив тимчасово обмежити його у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2017 року подання старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьного В.А. задоволено.

Громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_3, тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до моменту погашення заборгованості за виконавчим провадженням з виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завданої злочином матеріальної шкоди в розмірі 17172,68 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 серпня 2017 року виправлено описку в ухвалі суду від 17 серпня 2017 року у справі №591/4464/17, провадження №6/591/225/17, вважати вірно зазначеними:

Абзац 4 мотивувальної частини ухвали: Суд, вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Абзац 10 мотивувальної частини ухвали: Відповідно до п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

При цьому зазначає, що він не знав про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього заборгованості, оскільки йому не направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження. Зазначає, що державним виконавцем не надано доказів щодо ухилення його від виконання зобов'язань з виконання рішення суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6, які підтримали доводи апеляційної скарги, старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьного В.А., який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Ковпаківському ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 591/7030/15-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 завдану злочином матеріальну шкоду в розмірі 17172 грн. 68 коп. (а.с. 4).

11 січня 2016 року державним виконавцем Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Ярошенком М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50253813 (а.с. 5).

20 січня 2017 року старшим державним виконавцем Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьним В.А., за адресою, яка вказана у виконавчому листі, складено акт про те, що при виході державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, на стук в двері ніхто не відчинив, залишено виклик (а.с. 19).

Також, 08 червня 2017 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за вищевказаною адресою та складено акт, в якому вказано, що зі слів колишньої дружини боржника ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає, періодично з'являється до дочки ОСОБА_9, його місце знаходження не відоме, майно не виявлено (а.с. 20).

Згідно з довідкою адресно-довідкової роботи УДМС в Сумській області, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13).

09 червня 2017 року старшим державним виконавцем Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьним В.А. винесено постанову про проведення виконавчих дій на території іншого відділу державної виконавчої служби, з якої вбачається, що в ході примусового виконання рішення суду було встановлено, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що належить до підвідомчості Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області (а.с. 21).

З акту старшого державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_11 від 20 липня 2017 року вбачається, що на виконання вищевказаної постанови державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м. Суми вул. Залізняка, 26, однак зі слів сусідів, ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає (а.с. 23).

З листа Управління державної міграційної служби України в Сумській області вбачається, що ОСОБА_3 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН №353125, орган видачі - 5901 (а.с. 18).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання рішення суду, має можливість покидати територію України, що перешкоджає виконанню рішення суду, а тому подання старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьного В.А. підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 цього Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Положеннями ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо, зокрема, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, тобто коли боржник має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, зі змісту вищезазначених положень вбачається, що обов'язковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, державним виконавцем вчинялись дії, спрямовані на забезпечення виконання рішення суду, проте, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ним не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували свідоме та умисне ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Не виявлення державним виконавцем ОСОБА_3. за місцем проживання або за місцем реєстрації, не є достатнім підтвердженням факту свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, матеріали справи не містять достовірних даних щодо отримання боржником копії постанови про відкриття відносно нього виконавчого провадження про примусове виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 12 листопада 2015 року.

За змістом ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка діяла на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, копія постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як встановлено судом першої інстанції, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 січня 2016 року направлялася боржнику, однак конверт повернувся «за закінченням терміну зберігання».

Отже, за встановлених обставин справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, оскільки державний виконавець на момент звернення до суду з вказаним поданням, не надав доказів на підтвердження свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду за виконавчим листом № 591/7030/15-ц та в матеріалах справи взагалі відсутні відомості про обізнаність боржника про наявність відкритого виконавчого провадження та строки його добровільного виконання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала суду першої інстанції, як незаконна підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання старшого державного виконавця Ковпаківського ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Школьного В.А. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_3 320 грн. компенсації судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 серпня 2017 року та постановити нову ухвалу.

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Школьного Володимира Анатолійовича про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Стягнути з Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області на користь ОСОБА_3 320 грн. компенсації судового збору за розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді -