ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/40/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Цимбал І.К.

при секретарі - Кисіль Н.В.

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ярошенко Вікторії Миколаївни, головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережної Ольги Олександрівни та скасування постанов -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із даною скаргою, посилаючись на те, що державним виконавцем Ярошенко В.М. було неправомірно відкрите виконавче провадження, а також не направлено постанову про відкриття виконавчого провадження у спосіб передбачений законом і на адресу, де скаржник не був зареєстрований та не проживав. У зв'язку з зазначеним, постанови державного виконавця про арешт майна скаржника та постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору також були винесені неправомірно державним виконавцем Бережною О.О. та підлягають скасуванню. Так, у зв'язку із необізнаністю наявності виконавчого провадження, скаржник був позбавлений добровільно виконати рішення суду у визначений державним виконавцем Бережною О.О. строк, що призвело до необґрунтованого накладення арешту на майно боржника та в подальшому стягнення виконавчого збору, який скаржник був вимушений сплатити з метою скасування арешту на майно. Також скаржник зазначає, що при відкритті виконавчого провадження було порушено правила територіальної юрисдикції.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, просив задовольнити.

Державні виконавці до суду не з'явились, від виконавчої служби надійшов лист про розгляд справи у відсутність представників державної виконавчої служби та відмови у задоволенні скарги, посилаючись на необґрунтованість останньої.

Вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

28.03.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «МетаБанк», грошових коштів /а.с. 33,34/.

20.04.2015 року виконавчий лист було повернуто /а.с. 34/.

18.01.2016 року стягував знову пред'явив виконавчий лист до виконання у ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві разом із заявою про відкриття виконавчого провадження /а.с. 35/.

10.02.2016 року державний виконавець Ярошенко В.М. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження /а.с. 38/.

Скаржник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена неправомірно, оскільки у виконавчому документі відсутні дата прийняття та номер рішення, згідно з яким видано документ, а також вказана не вірно зазначена адреса боржника - скаржника у справі.

Суд з такими доводами погодитися не може, оскільки згідно копії виконавчого листа останній містить дату прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ, що відповідає п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження /а.с. 33/. Таким чином доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Що стосується не вірно визначеної адреси боржника - скаржника у справі, то державний виконавець не повинен ставити під сумнів відомості зазначені у виконавчому документі. Крім того, скаржник не звертався до суду із заявою про перегляд заочного рішення з підстав неправильності адреси та неотримання повідомлення, що потягло порушення прав останнього. Також, скаржником не було надано доказів про те, що на час розгляду справи в суді та ухвалення заочного рішення у справі, адреса скаржника була інша. Враховуючи зазначене в цій частині доводи скаржника також є необґрунтованими.

Також скаржник зазначає, що виконавче провадження було відкрито із порушеннями правил територіальної юрисдикції, оскільки місце проживання скаржника знаходилось у Деснянському районі м. Києва. Суд з такими доводами погодитися не може, зокрема у зв'язку із вище наведеними висновками щодо зазначеної адреси боржника Дарницький район м. Києва, а також у зв'язку з тим, що майно боржнка - скаржника у справі,також знаходиться на території Дарницького району м. Києва. Право вибору місця виконання належить стягувачу, який звернувся саме до ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві що відповідає вимогам ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження /а.с. 46/. Враховуючи зазначене в цій частині доводи скаржника також є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження, копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження 10.02.2016 року була направлена на адресу скаржника не рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а простою кореспонденцією, що є неправомірним. Таким чином доводи скарги в цій частині є обґрунтованими.

Також, скаржником порушено питання про скасування постанов про накладення арешту на майно винесені державними виконавцями від 10.02.2016 року та 18.04.2016 року, разом з тим як пояснив представник скаржника в судовому засіданні, арешт на майно, накладений вказаними постановами скасований, а отже такі вимог втратили свою актуальність, через не чинність вказаних постанов, зокрема і на час звернення до суду із вказаною скаргою, а отже вимоги скаржника у цій частині є необґрунтованими.

Крім того, скаржник просить скасувати постанову державного виконавця Бережної О.О., про стягнення виконавчого збору від 18.04.2017 року /а.с. 40,41/. В обґрунтування вимог в цій частині скаржник зазначає, що у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, яка діяла на момент відкриття виконавчого провадження ч. 1 ст. 35 Закону, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Так, державний виконавець Ярошенко В.М. не отримала повідомлення про вручення скаржнику постанови про відкриття виконавчого провадження і на цей факт не звернула уваги і державний виконавець Бережна О.О.

Разом з тим, скаржник, будучи обізнаним із наявністю виконавчого провадження,що вбачається з того, що дана скарга була подана до суду 24.10.2016 року, не звернувся до державного виконавця із заявою про поновлення строку для добровільного виконання, у зв'язку із тим, що раніше про наявність виконавчого провадження не був обізнаний, а звертався 26.10.2016 рокуіз клопотанням про проведення виконавчих дій в частині звернення стягнення на нерухоме майно скаржника (боржника) в рахунок погашення боргу /а.с. 54,55/. В подальшому самостійно погасив заборгованість перед стягувачем, у зв'язку з чим останній 30.11.2016 року надав заяву до державної виконавчої служби про закінчення виконавчого провадження /а.с. 60/.

Таким чином, державний виконавець не мала підстав самостійно приймати рішення про поновлення строку та відкладення проведення виконавчих дій, оскільки про вчинення таких дій просив сам скаржник через свого представника, який звертався із відповідним клопотанням.

19.12.2016 рокускражник через свого представника знову звертався із клопотанням про вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на нерухоме майно останнього, з метою погашення оплати виконавчого збору /а.с. 62/.

26.12.2016 року була державним виконавцем Бережною О.О. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення заборгованості із скаржника /а.с. 77/. Згідно вказаної постанови постанову про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділено в окреме провадження.

28.12.2016 року скаржником (боржником) сплачено виконавчий збір /а.с. 91/.

Згідно ч. 1 ст. 28 Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року, яка діяла на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 18.04.2016 року, виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Таким чином, враховуючи те, що скаржнику строк для добровільного виконання поновлений не був, скаржник з відповідним клопотанням не звертався, підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору відсутні.

Оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що скарага підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212-218, 386, 388 ЦПК України, п. 2 ч. 1 ст. 18,ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 28.12.2015 року,суд -

ВИРІШИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ярошенко Вікторії Миколаївни, головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бережної Ольги Олександрівни та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Ярошенко Вікторії Миколаївни в частині направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 50097451 від 10.02.2016 року з порушенням ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження».

В задоволені іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Головуючий: