Номер провадження: 22-ц/785/7406/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року,-

встановила:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зміну розміру аліментів і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_4, з позивача стягнуті аліменти , щомісячно у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , починаючи з 24.04.2009 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позивач посилався на те, що змінилися обставини його життя, позивач зареєстрував шлюб в 2010 році та від шлюбу народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, він є студентом Одеської Національної академії харчових технологій, не має постійного доходу, що на думку позивача є підставою для зміни розміру стягнення аліментів.

Позивач, просив суд змінити спосіб стягнення аліментів та їх розмір та встановити стягнення аліментів з 1/3 частини всіх видів заробітку на стягнення у твердій грошовій суми у розмірі 500,00 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_2 рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2009 року (справа №2-3510/09 ) та стягнуто з ОСОБА_2, , ІПН НОМЕР_3, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки , ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з урахуванням індексації, починаючи з 10 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 53-54).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3, на утримання доньки ОСОБА_4, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно, до повноліття доньки. (а.с.63-65).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи частково позов, та зменшивши розмір аліментів до 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, суд першої інстанції, виходив з наданих позивачем доказів про майновий стан позивача, матеріально соціальних потреб та віку неповнолітньої ОСОБА_4

Проте, повністю погодитися з висновками суду першої інстанції не можна.

Колегія суддів, частково погоджується з доводами апеляційної скарги, з наступного.

У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України та п. 17.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я , матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка, дружини,батьків ,повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 червня 2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно , до досягнення дитиною повноліття , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.8-9).

30 липня 2010 р. ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_6,що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 30.7.2010 року (а.с.6).

Від шлюбу у ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується свідоцтвом про народження ,НОМЕР_2 від 11.01.2011 року (а.с.7).

Позивач є студентом 5 курсу денної форми навчання Одеської національної академії харчових технологій, що підтверджується довідкою Одеської національної академії харчових технологій МОН України № 634/Ф-1 від 09.12.2016 року (а.с.10).

Матеріали справи не містять докази працевлаштування позивача та дійсний його дохід.

ОСОБА_2 за станом здоров'я спроможний працевлаштуватися та сплачувати аліменти.

В судовому засіданні колегії суддів, позивач ОСОБА_2, пояснив,що він навчається в Одеській національній академії харчових технологій , не працює , займається підработкою в такси ,згоден сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. Одружений та має на утриманні неповнолітню доньку.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Положеннями ч. 3 ст. 181 встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.192 СК України , розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції вірно встановив, що у позивача відбулися зміни в майновому та сімейному стані та позивач набув право, відповідно до ст. 192 СК України на зміну розміру аліментів , оскільки зазначені обставини є підставою для зміни розміру аліментів.

При зверненні з позовом до суду, позивач посилався на те, що він не працює, навчається , має іншу сім'ю, має на утриманні неповнолітню дитину та просив змінити спосіб та розмір стягнення аліментів ,тобто просив вирішити питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд першої інстанції, стягуючи аліменти у частці від доходу, не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять докази постійного заробітку ОСОБА_2,а тому помилково стягнув аліменти у частці .

Колегія суддів ,з врахуванням віку та стану здоров'я неповнолітньої ОСОБА_4, її матеріальних потреб, перебування дитини на утриманні матері ОСОБА_3, майнового стану позивача, з врахуванням того, що в судовому засіданні не встановлено дійсний дохід ОСОБА_2, який не має постійного доходу , є студентом Одеської національної академії харчових технологій денної форми навчання , а зі слів ОСОБА_2 він підробляє в таксі має непостійний, мінливий дохід, має на утриманні неповнолітню доньку 2011 року народження, з врахуванням рекомендацій п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства ,материнства та стягнення аліментів» вважає , що спосіб стягнення та розмір аліментів, визначений рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 23.06.2009 року підлягає зміні та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти ,щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. , починаючи з дня набрання законної сили рішення суду тобто з 16.11.2017 року і до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо помилкового неврахування судом першої інстанції умов мирової угоди від 10.08.2017 року , оскільки суд першої інстанції, відмовляючи у прийнятті мирової угоди, вірно посилався на порушення прав, умовами такої угоди, неповнолітньої дитини ОСОБА_4.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.303, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч.1 ст. 309, 313,314,316,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 10 серпня 2017 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. починаючи з 16.11.2017 року до досягнення дитиною повноліття ,тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова