УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі : судді Скиба М.М., за участю секретаря Панаслюк Є.В., розглянув подання заступника Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань по сплаті виконавчих документів.

З подання вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходяться виконавчі провадження 29933400 з виконання вимоги № 117, виданій 18.08.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь УПФУ боргу у розмірі 1720,80 грн, 39868199 з виконання вимоги № 117 від 05.03.2013 року про стягнення штрафу у розмірі 4572,42 грн., 38963671 з виконання вимоги № 117 від 07.05.2013 року про стягнення боргу у розмірі 1194,03 грн., 34039439 з виконання вимоги № 117 від 24.07.2012 року про стягнення єдиного соціального внеску у розмірі 2340,52 грн. За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_2.

Державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань по сплаті виконавчих документів, без вилучення паспорта громадянина України.

В судовому засіданні заступник Торецького міського відділу ДВС ОСОБА_1 підтримала подання.

Суд, вислухавши пояснення представника ДВС, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні подання, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, лише у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, пунктом 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що ухилення громадянином від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - до виконання зобов'язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в демократичному суспільстві заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до положень частини 2 статті 10 ЦПК України, наявність умислу боржника на невиконання рішення суду та обставини, на які посилається субєкт подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межу України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Тобто, задоволення подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязань

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Як пояснила в судовому засіданні представник ДВС, боржник ОСОБА_2 отримала лише вимогу щодо стягнення з неї 4572,42 грн. на користь УПФУ, про існування інших вимог боржник не знає. Державним виконавцем здійснювалося два виходи за місцем реєстрації боржника, але там нікого не виявилося. Окрім того, суб'єкт подання не навів доказів щодо можливості перетину боржником кордону, відсутня інформація про джерела доходу боржника. Державним виконавцем накладений арешт на майно боржника (автомобіль та жилий будинок), але вказане майно зі слів представника ДВС не може бути реалізоване. Тобто державним виконавцем не наведено переконливих доказів ухилення боржника від виконання зобовязань.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 377-1 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання заступника Торецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :