Справа № 541/160/17
Провадження №2/541/339/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 березня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Лисенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та визнання права власності на частки земельної ділянки, треті особи Управління Держземагентства у Миргородському районі, Відділ реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Миргородського міськрайонного суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 7 серпня 2015 року по цивільній справі №541/715/14-ц за їхнім позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частини житлового будинку та на ? частину земельної ділянки в порядку спадкування та його розподіл та його зустрічним позовом до них про визнання заповіту недійсним було вирішено позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_4 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0697 га у межах згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №125392 виданого на підставі рішення № 158 13 сесії 6 скликання Миргородської міської ради від 18 листопада 2011 року розташованої Полтавська область м.Миргород, пров. Гоголя, 8 яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 01137 у відділі Держкомзему м.Миргород Полтавської області 17 квітня 2012 року кадастровий номер :50:065:0265 на праві спільної сумісної власності імя ОСОБА_5, яка померла 14 червня 2013 року та ОСОБА_3. 16 жовтня 2015 року це право спільного сумісного права на ? частку вказаної земельної ділянки було зареєстровано Реєстраційною службою Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області. В той же час відповідно до витягу з Державного кадастру про земельну ділянку за ними помилково значиться по ? частці земельної ділянки за кожною, замість ? частки на двох, що суперечить даним Реєстраційної служби. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №125392 виданого на підставі рішення № 158 13 сесії 6 скликання Миргородської міської ради від 18 листопада 2011 року, розташованої Полтавська область, м.Миргород провулок Гоголя,8, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та зареєстрованого у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01137 у Відділі Держкомзему м.Миргород Полтавської області 17 квітня 2012 року, кадастровий номер :50:065:0265 виданого на імя ОСОБА_5 та на імя ОСОБА_3 він разом з ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності були власниками даної земельної ділянки. Крім того, разом з ОСОБА_3 відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно є співвласниками житлового будинку, розташованого на даній земельній ділянки, а саме: у їхній власності перебуває за кожною по ? частці будинку, а у власності ОСОБА_3 ? частка будинку, відповідно і повинна ніж ними пропорційно до часток будинку розподілятися і земельна ділянка, на якій він розташований. Оскільки за ними зареєстроване право на ? частину земельної ділянки в спільній сумісній власності спірної земельної ділянки, то це створює невизначеність у праві розпорядження земельною ділянкою за кожною з позивачів окремо як співвласників, оскільки законодавство України не передбачає у позасудовому порядку перетворення спільної сумісної власності на земельну ділянку на часткову. У звязку з чим останні змушені були звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував.

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Миргородському районі в судове засіданні не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 37).

Представник третьої особи Відділу реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради в судове засідання не зявився, до суду подав заяву в якій заперечень проти позову не висловив, справу просив розглянути у відсутність представника відділу за наявними у справі матеріалами (а.с.45).

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 7 серпня 2015 року за ОСОБА_1, ОСОБА_4 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_5 на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,0697 га у межах згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №125392 виданого на підставі рішення № 158 13 сесії 6 скликання Миргородської міської ради від 18 листопада 2011 року, розташованої Полтавська область м.Миргород, пров. Гоголя, 8 яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 01137 у відділі Держкомзему м.Миргород Полтавської області 17 квітня 2012 року кадастровий номер :50:065:0265 на праві спільної сумісної власності імя ОСОБА_5, яка померла 14 червня 2013 року та ОСОБА_3 (а.с. 12). 16 жовтня 2015 року це право спільного сумісного права на ? частку вказаної земельної ділянки було зареєстровано Реєстраційною службою Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.13). Таким чином, судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 набули право власності на вищевказану земельну ділянку, яка є обєктом права спільної сумісної власності.

Положеннями ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом з ОСОБА_3 відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку, розташованого на даній земельній ділянки, а саме: у їхній власності перебуває за кожною по ? частці будинку, а у власності ОСОБА_3 ? частка будинку (а.с.14, 15), відповідно і повинна ніж ними пропорційно до часток будинку розподілятися і земельна ділянка, на якій він розташований. Оскільки за позивачами зареєстроване право на ? частину земельної ділянки в спільній сумісній власності, то це створює невизначеність у праві розпорядження земельною ділянкою за кожною з позивачів окремо як співвласників, оскільки законодавство України не передбачає у позасудовому порядку перетворення спільної сумісної власності на земельну ділянку на часткову.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При цьому, з вказаних норм вбачається що якщо житловий будинок належить кільком особам на праві спільної власності, то земельна ділянка оформляється також у спільну власність для обслуговування даного будинку з визначенням часток кожного співвласника у розмірах визначених ч. 4 ст. 120 ЗК України.

Згідно ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

У звязку з вищевикладеним суд вважає, що оскільки житловий будинок належить на праві спільної часткової власності співвласникам по 1/4 частині ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а ? частина ОСОБА_3, то і земельна ділянка для обслуговування цього будинку повинна належати кожному із співвласників по ? частині і ? частині відповідно.

За таких обставин, та враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що було порушено право користування земельною ділянкою на якій розташоване домоволодіння, що є спільною частковою власністю. Відповідно з цим необхідно скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в спільній сумісній власності на земельну ділянку з кадастровим номером :50:065:0265, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та визнати за ними права власності на ? частини земельної ділянки за кожною для подальшої державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Оскільки позивачі не заявляють вимог про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11,61, 88, 174, 208, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. 377 ЦК України, ст.ст. 86, 88, 120 ЗК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в спільній сумісній власності на земельну ділянку кадастровий номер :50:065:0265 по провулку Гоголя, 8 в місті Миргороді Полтавської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :50:065:0265 по провулку Гоголя, 8 в місті Миргороді Полтавської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку земельної ділянки з кадастровим номером :50:065:0265 по провулку Гоголя, 8 в місті Миргороді Полтавської області, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили післ я розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_6