Справа № 266/729/17
Провадження№ 2/266/483/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

20 березня 2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі Циганковій М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником квартири № 70, буд. 10 в Азовському житломасиві Приморського району м. Маріуполя на підставі договору купівлі-продажу №3-1411 від 05.05.1995 року, реєстраційний номер №17057905.

Крім нього, в належній їй квартирі зареєстрований ОСОБА_2, який з 2014 року в квартирі не мешкає, його особистих речей в квартирі не має, витрат по утриманню нерухомості не несе. Просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного:

Відповідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно із положеннями ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири № 70, буд. 10 в Азовському житломасиві Приморського району м. Маріуполя на підставі договору купівлі-продажу №3-1411 від 05.05.1995 року, реєстраційний номер №17057905 (а. с. 6)

В квартирі крім позивача, зареєстровано ОСОБА_2, який з 2014 року в квартирі не мешкає.

Згідно акту КСН «Черемушки» № 66 від 20.02.2016 року, ОСОБА_2 в квартирі № 70, буд. 10 в Азовського житломасиву Приморського району м. Маріуполя не мешкає особистих речей в квартирі не має. (а. с. 8).

За наведених підстав суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 213-215, 224 ЦПК України, ст.. 150 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі із наступним зняттям з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

Копію судового рішення направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.