Справа № 2-6/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Христинівка

Суддя Христинівський районний суд Черкаської області ОСОБА_1 при секретарі Пізняк Т.В., за участі ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Христинівка заяву ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Христинівського районного суду від 02.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Христинівська міська ради про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Христинівського районного суду від 02.08.2016 року зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні моєю власною земельною ділянкою, власником якої я являюсь на підставі державного акту серія яка №187123, кадастровий номер №:01:001:0403.

Зобовязано ОСОБА_2 знести шляхом демонтування частину самочинного збудованої споруди, яка розміщена на ділянці ОСОБА_3, а саме за адресою м.Христинівка вул.Леніна, 48а, відступивши від межі не менше 1 (одного) метру за рахунок ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 8,50 грн. інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7,50 грн. витрати за проведення судову будівельну-технічну експертизу в розмірі 5298,60 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення суду від 02.08.2017 року, посилаючись та те, що у провадженні суду перебуває справа про оскарження Державного акту на право приватної власності на землю видану на ім»я ОСОБА_3, окрім ним оскаржено рішення Христинівського районного суду від 02.08.2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ. Відповідно доОсновного Закону Українидержава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання; усі субєкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території; обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13,частина перша статті 55,частина пята статті 124,пункт 9 частини третьої статті 129).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Відповідно до ч. 1 ст. 217 ЦПК України суд, який ухваливрішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Однак, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37 постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" відповідно до статті 217 ЦПК визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

У свою чергу ст. 373 ЦПК закріплено положення, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься і в ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочки або розстрочка виконання, встановлення чи заміна способу і порядку виконання рішення допускається лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Зазначені в заяві факти свідчать лише про можливість уникнути виконання рішення суду, а не про наявність підстав про відстрочення виконання. Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади, місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Тобто, за судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сімї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (Така правова позиція викладена у рішенні Конституційного суду України від 26.06.2013 року у справа № 1-7/2013 за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго»).

На підставі вище викладеного суд вважає про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 3, 10, 11, 307 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочення виконання рішення Христинівського районного суду від 02.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Христинівська міська ради про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя:ОСОБА_1