Справа №:461/7609/17
Провадження №: 4-с/461/59/17
УХВАЛА

про залишення скарги без розгляду

10.11.2017 року суддя Галицького районного суду м.Львова Городецька Л.М. дослідивши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Галицького відділу Державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №53288579,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії Галицького відділу Державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №53288579, з підстав, викладених у фабулі скарги.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності до вимог ст.385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Предметом скарги є не вручення стягувачу ОСОБА_1 державним виконавцем копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як встановлено матеріалами справи, Галицьким відділом ДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області 18 березня 2017 року відкрито виконавче провадження №53288579 з виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 07.09.2016 року №461/11964/15-ц.

Однак, скаржник звернувся до суду лише 07.11.2017 року, тобто після спливу строків передбачених ст.385 ЦПК України, при цьому не просить суд поновити вказаний строк.

У Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суд висловив правову позицію про те, що строки передбачені ст.385 ЦПК України є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Окрім того, суд під час вирішення заявленого клопотання, керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддано обмеженням, дозволеним за змістом, тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд виходить із того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі і процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, оскільки скаржник звернувся до суду зі скаргою з пропущенням строку передбаченого ст.385 ЦПК України та відсутнє клопотання про його поновлення, суд вважає, що скаргу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.383, 385 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Галицького відділу Державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №53288579, залишити без розгляду, та розяснити йому право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М. Городецька