печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТИЗ» про заборону вчиняти дії,

встановив:

До Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 та просить заборонити відповідачу - ТОВ «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТИЗ» будівництво торговельно-офісно-житлового комплексу.

Разом з тим, подана суду заява не відповідає вимогам ст.119 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК позовна заява має містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в ній зазначаються докази, що підтверджують кожну обставину, або наявність підстав для звільнення від доказування.

В цьому контексті слід звернути увагу, що згідно ст.3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З системного аналізу змісту норм ст.ст.3, 4, 119 ЦПК вбачається, що заявлені в позові вимоги мають бути адресовані до особи, яка зазначена в позові в якості відповідача, і направлені на усунення негативних наслідків від його протиправних дій, які полягають у невизнанні, оспорюванні або порушенні прав та законних інтересів позивача.

Варто зазначити, що Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вказує, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Так, позивачем, в порушення вимог ст.119 ЦПК України, не викладені обставини та не зазначені докази яким чином відповідач порушив права та інтереси позивача, а саме яким чином будівництво торговельно-офісно-житлового комплексу, замовником якого є відповідач, порушує на даний час права та інтереси ОСОБА_1

В обґрунтування позовних вимог стороною позивача надано витяг з Державних будівельних норм «Містобудування. Планування і забудова міських і сілких поселень», проте не долучено доказів, які б обґрунтовували твердження викладені у позові, а саме: документи, які б підтверджували право власності на земельні ділянки на яких відбувається будівництво, замовників вказаного будівництва, те, що воно відбувається з порушенням та доказів його негативного впливу.

Суд звертає увагу позивача, що суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси, разом з тим, з обґрунтування позову вбачається, що вимоги заявляються на майбутнє.

Таким чином, позивач має визначитись з підставами його звернення до суду, уточнити обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, щоб визначитись із характером спірних правовідносин та їх учасниками, та уточнити зміст позовних вимог. При цьому варто звернути увагу, що з огляду на диспозитивність цивільного судочинства позивач має право заявити будь-яку вимогу, яку вважає за необхідне для відновлення його порушених прав та інтересів, до будь-якої особи, яку вважає такою, що не визнає або оспорює право позивача чи має нести відповідальність за порушення його прав та інтересів. При цьому до позову мають додаватись його копії та копії додатків відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, які братимуть участь у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, у разі, якщо позивач не звільняється від сплати судового збору у передбачених ст. 5 Закону України «Про судовий збір» випадках.

Так, одночасно у прохальній частині позову представником заявника заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, проте без будь-якого на те обґрунтування, а від так суд вважає таке прохання недостатнім та відмовляє у клопотанні про відстрочку сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у частині 1 статті 7, встановлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць - 1600,00 грн.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, пункт 1.2.2. становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При зверненні до Печерського районного суду м. Києва судовий збір у розмірі 1600 грн. слід сплатити на реквізити: отримувач коштів: УДКСУ (Управління державної казначейської служби України) у Печерському районі; код отримувача (код за Єдиним державним реєстром підприємств і організацій України): 38004897; рахунок отримувача: 0007; банк отримувача: ГУ ДКСУ (Головне управління Державної казначейської служби України) у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030101; призначення платежу: 22030101;050; «Судовий збір», Печерський районний суд м. Києва, 02896745, вид звернення, пункт з таблиці ставок судового збору пп. 1.2.2.

Зазначені обставини перешкоджають суду правильно вирішити питання про відкриття провадження. Тож позивачеві необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог зазначених в цій ухвалі і надати суду позовну заяву з усуненими недоліками.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМПОРІУМ ПРОПЕРТИЗ» про заборону вчиняти дії- залишити без руху та надати час протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для виправлення вказаних судом недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Литвинова