Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/389/17

Номер провадження: 2/511/352/17

13 березня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря - Чернецької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими споруди по праву спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Роздільнянської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, належний ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3. За життя померлий ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів їй, позивачу по справі. Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарчими спорудами їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та в зв'язку з тим, що будинок не зареєстрований власником в реєстрі прав власності на нерухоме майно. Тому просила визнати за нею право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1, належний ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та з проханням справу розглянути у її відсутність ( а.с. 29)

Представник відповідача Роздільнянська міська рада Одеської області - Вовк О.В., яка діяла на підставі довіренності від 413/1/02-22 від 06.07.2016 року, в судове засідання не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву про визнання позову та слухання справи у її відсутність. ( а.с.45)

Суд розглядає справу в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені докази, оглянувши спадкову справу, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 556 (а.с.14).

При житті, 20.01.1964 року виконком міської Ради трудящих м. Роздільна з ОСОБА_3 був укладений договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який зареєстрований за реєстром №1285 ( а.с. 19).

Даний договір був укладений на підставі рішення №5 виконавчого комітету Роздільнянської міської Ради депутатів трудящихся Роздільнянської міської ради від 12 березня 1964 року про надання ОСОБА_3 земельної ділянки площею 600кв.м під забудову в АДРЕСА_1. ( а.с.17).

Зазначений житловий будинок з господарчими спорудами, розташований на земельній ділянці, згідно рішення XІV сесії Роздільнянської міської ради від 23.11.1993 року ОСОБА_3 було передано безоплатно у приватну власність вищезазначену земельну ділянку, що підтверджується довідкою № 119/6/02-22 від 22.02.2017 року виданою виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області ( а.с.27 ).

Згідно розпорядження Роздільнянсокої міської ради Одеської області № 20/МР-2016 від 19.02.2016 року відповідно до п. 20 ст. 42, п. 8 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на виконання вимог Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», керуючись Законом України «Про присвоєння юридичним особам та об'єктам права власності імен (псевдонімів) фізичних осіб, ювілейних та святкових дат, назв і дат історичних подій», була перейменована вулиця Дзержинського на вулицю Ольгіївська в м. Роздільна ( а.с. 28)

Наявність будинку підтверджується технічним паспортом на житловий будинок станом на 31.01.2017 року, згідно якого, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований житловий будинок з господарчими спорудами, побудований у 1968 році, який складається з : «А» - житлового будинку, загальною площею - 65,30кв.м., житловою площею - 32,80кв.м, «а1» - прибудови площею 9,70кв.м, та господарчих споруд: «Б» - гаражу, «В», «Г», «Д» - сараї. ( а.с.22-24).

Будівлі під літ. «а1» - прибудова, літ. «Б» - гараж, літ. «В» - сарай, літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - сарай побудовані в період з 1970 року по 1991 рік без відповідних дозволів, що підтверджується технічним паспортом.

Згідно п.3.1 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19.03.2013 року, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до п.3.1. Інформаційного листа ВССУ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV, нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яке є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Житловий будинок побудований у 1968 роках, тобто коли чинне законодавство не пов'язувало момент виникнення права власності на нерухоме майно з його реєстрацією, правовстановлюючим документом на будинки були дозвільні документи виконкомів міських Рад, крім цього, відповідно до діючого на той час законодавства щодо оформлення прав власності на нерухоме майно, до компетенції виконкомів місцевих рад відносились також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, які з 1979 року були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в Україні.

Так, будинки збудовані до прийняття Указу Президіуму ВР УРСР від 22.01.1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" не є самовільними і не підлягали здачі в експлуатацію (лист-роз'яснення Центрального БТІ від 29.12.1982 року за №23-5/1-394.)

Згідно довідки Виконавчого комітету Роздільнянської міської ради №2148 від 29.09.2016 року ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 по день своєї смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.39).

Тому оцінивши всі докази в сукупності, суд вважає, що дійсно даний будинок належав на праві власності померлому ОСОБА_3 і входить до складу спадщини, яка відкрилась після його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 . відкрилась спадщина на житловий будинок з господарчими спорудами, які розташовані по АДРЕСА_1 .

Спадкуванням згідно ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст.1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт від 16.01.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Івановою А.Й. та зареєстрований в реєстрі за №30, згідно якого заповів донці - ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. ( а.с.15).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №6/2017, відкритої 06.09.2016 року державним нотаріусом Ворсуляк А.М. Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.38-44), позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, своєчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок з господарчими спорудами позивачу було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів і рекомендовано звернутися до суду(а.с.12).

Судом досліджено достатньо доказів для задоволення позовних вимог позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований за адресою: по АДРЕСА_1, який складається з : «А» - житлового будинку, загальною площею - 65,30кв.м., житловою площею - 32,80кв.м, та господарських споруд: «Б» - гараж, «В», «Г», «Д» - сараї, який належав ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати позивачем сплачено при зверненні з позовом до суду у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1233,1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.3,4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", керуючись ст. 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Роздільнянської міської ради Одеської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами по праву спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності по праву спадкування за заповітом на житловий будинок з господарчими спорудами по АДРЕСА_1, який складається з наступних приміщень: «А» - житловий будинок, «а» - веранда, загальною площею 65,30 кв.м, в тому числі житловою 32,50 кв.м, , «а1» - прибудова, площею 9,70 кв.м. та господарчих споруд: «Б» - гараж, «В» - сарай, «Г» - сарай, «Д» - сарай, належний ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак