Справа № 766/4030/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10.03.2017 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинська В.Е., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори про визнання права власності в спільному майні та на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Предявлена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: не сплачено суму судового збору у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Тобто, позивачем не долучено квитанції про сплату судового збору за подання позову.

За подання заяви майнового характеру п.1.1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI встановлена ставка судового збору за подання заяви майнового характеру для фізичної особи в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 №10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Таким чином, оскільки позивачем не визначена ціна позову щодо вимог майнового характеру та до позовної заяви не додано документ, що підтверджує вартість вказаного майна, неможливо перевірити правильність розміру сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою майнового характеру.

Крім того, позивач просила суд відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що перебуває у скрутному фінансовому стані, однак на обґрунтування відстрочки сплати судового збору позивач не зазначила підтверджуючих обставин та не додала на їх підтвердження доказів. Також з матеріалів справи не вбачається, що позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Отже, враховуючи, що позивач не надала документів на підтвердження скрутного матеріального становища підстав передбачених в ч.1 ст.82 ЦПК України, для відстрочення судових витрат суддя не вбачає.

Окрім того, не зазначено доказів наявності спору в порядку спадкування, що є передумовою звернення до суду, оскільки позивачем не зазначено доказів відмови нотаріуса; не зазначено чи є спадкоємці першої черги чи тієї самої черги; чи не було відмови з боку кого-небудь із спадкоємців від належної їм за законом спадщини, якщо ні, то не визначене коло спадкоємців та їм не надано статусу сторони у позовній заяві; чи є серед спадкоємців особи, що володіють правом на обовязкову частку в спадщині, тобто не зазначено підстав звернення спадкоємцем пятої черги, а саме не зазначено доказів відсутності чи наявності і їх відмови від спадщини - спадкоємців першої - четвертої черги; не зазначено доказів місця відкриття спадщини, а саме, що померлий дійсно проживав за зазначеною адресою, а також доказів фактичного вступу у володіння оспорюванним майном позивачем.

Тобто, з позовної заяви вбачається, що відповідачем вказана Третя Херсонська державна нотаріальна контора, однак відмова нотаріуса, що є передумовою звернення до суду не долучена, більш того земельна ділянка на якій зведене самочинне будівництво належить Херсонській міській раді, яка не зазначена стороною та не зазначено стороною Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, на яке покладено виконання функцій будівельного контролю.

Взагалі належність спірного майна будь кому не підтверджена позивачем, а навпаки долучено документи відповідно яких зазначено, що оспорюване майно є самочинним будівництвом.

Крім цього, з наданих матеріалів вбачається, що позивачем не надано доказів щодо отримання дозволу на виконання будівельних робіт, висновків відділу архітектури і будівництва, органів пожежного та санітарного нагляду.

Не підтверджено наявність спору. В матеріалах справи відсутні докази звернення до органів виконавчої влади місцевого самоврядування до компетенції яких віднесено вирішення даного спору. Зазначені обставини мають істотне значення, оскільки наявність спору між сторонами є необхідною передумовою звернення до суду і в даному випадку право позивача підлягатиме судовому захисту у разі незгоди з рішенням органу, до компетенції якого віднесено вирішення питання про введення в експлуатацію обєктів закінчених будівництвом.

Відповідно до ст. 301 Закону України "Про планування і забудову територій" прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється приймальними комісіями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, як визначено частиною другою пункту першого Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої у установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування.

Згідно з пунктом 29 зазначеного Порядку датою введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата затвердження акта державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію цього об'єкта органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив комісію.

Ч. 3 ст. 18 Закону України "Про основи містобудування" забороняє експлуатацію об'єктів, не прийнятих в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Отже відповідно до ст.121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.121 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори про визнання права власності в спільному майні та на спадкове майно - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки у позові у строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Е. Дорошинська