Справа № 646/4255/17
№ провадження 2/646/1545/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27.10.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову зазначив, що 10.11.2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Альтаір ХХІ» було укладено договір добровільного страхування майна №005127/0211/0000075, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням, розпорядженням майном будівлею торгово - розважального центру «Дафі», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул..Героїв праці, 9. Позивач зазначає, що 10.05.2016 року із застрахованим майном страхувальника трапилася страхова подія, а саме: пошкодження склопакету вхідних дверей ТРЦ «Дафі», про настання події було повідомлено до чергової частини Київського ВП ГУНП в Харківській області, за результатами перевірки було встановлено, що 10.05.2016 року громадянин ОСОБА_2 ногою вдарив скляну лопать карусельної двері торгового центру «Дафі» внаслідок чого утворилася тріщина, таким чином внаслідок протиправних дій відповідача власнику майна було завдано матеріальної шкоди у розмірі 11 468, 75 гривень. Позивач вказує, що 18.07.2016 року страхувальник звернувся до нього із заявою про настання страхового випадку, в звязку з чим позивачем 02.08.2016 року страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 11 468, 75 гривень, суму якого позивач просить стягнути з відповідача та витрати на сплату судового збору

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, а також зазначив, що не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином про що свідчить зворотні повідомлення пошти про направлення на адресу, зазначену у позові судових повісток про виклик в судове засідання, які повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними в матеріалах справи доказів, та винести по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що 10.11.2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ТОВ «Альтаір ХХІ» було укладено договір добровільного страхування майна №005127/0211/0000075, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням, розпорядженням майном будівлею торгово - розважального центру «Дафі», що знаходиться за адресою: м.Харків, вул..Героїв праці, 9.

10.05.2016 року близько 21.00 год. за адресою: м.Харків. вул..Героїв Праці, 9, громадянин ОСОБА_2 ногою вдарив скляну лопать карусельної двері торгового центру «Дафі» внаслідок чого утворилася тріщина, чим спричинив матеріальну шкоду, що підтверджується висновком Київського ВПГУНП В Харківській області.

Внаслідок протиправних дій відповідача ТОВ «Альтаір ХХІ» було завдано матеріальну шкоду у розмірі 11 468, 75 гривень, що підтверджується рахунком на оплату №15 від 12.05.2016 року та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №17 від 30.06.2016 року.

18.07.2016 року ТОВ «Альтаір ХХІ» звернувся з заявою до позивача про настання страхового випадку, на виконання умов договору страхування позивачем 02.08.2016 року було сплачено ТОВ «Альтаір ХХІ» страхове відшкодування у розмірі 11 468, 75 гривень, що підтверджується страховим актом №00193002 від 02.08.2016 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно ст. 993 ЦК України до страховщика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З урахуванням викладеного, суд вважає,що позовні вимоги позивача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до частини задоволених вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 11 468, 75 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» судові витрати у розмірі 1 600, 00 гривень.

Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. ст. 228,229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, а також у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ: І.І.Теслікова