Справа № 459/3118/16-ц
Провадження № 2/459/149/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Грабовського В.В.

з участю: секретаря судових засідань Черник Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , з участю третьої особи: Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати квартиру, житловою площею 25,0 м.кв., загальною площею 43,7 м.кв. АДРЕСА_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0, 1612 га, автомобіль марки ВАЗ 211540-120-20, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .Визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0, 1612 га, автомобіля марки ВАЗ 211540-120-20, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . Вимоги обґрунтовані тим, що 18.11.2006 року між сторонами було укладено шлюб. Спільне життя у сторін не склалося, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.04.2014 року шлюб між ними розірвано. Проживаючи однією сім`єю у сторін був спільний бюджет, вони вели спільне господарство і за спільні кошти набули наступне майно:згідно договору купівлі-продажу від 13.11.2011 року ОСОБА_3 за 140 357, 00 грн. придбав квартиру за АДРЕСА_1 , загальною площею 43,7 м.кв.;згідно рішення №178 від 16.08.2011 року ОСОБА_3 передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0.1612 га;автомобіль марки ВАЗ 211540-120-20, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначає, що вказане вище майно сторонами спільно набуте за час шлюбу, а тому підлягає поділу.

15.02.2017 року представник третьої особи подав письмові пояснення, згідно яких при вирішенні спору АТ «Ощадбанк» просить врахувати, що 30.11.2011 року між АТ «Ощадбанк» та відповідачем укладено договір про іпотечний кредит № 52, згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 105 000, 00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 30.11.2021 на придбання житла в кредит на вторинному ринку за договором купівлі-продажу від 30.11.2011 року, а саме двохкімнатної квартиру АДРЕСА_1 .З метою забезпечення виконання зобов`язань за цим договором про іпотечний кредит № 52 від 30.11.2011 року відповідачем було передано в іпотеку банку вищезазначену квартиру на підставі іпотечного договору від 30.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3269.Крім того, між АТ «Ощадбанк», відповідачем та позивачем 30.11.2011 року укладено договір поруки № 52/1 від 30.11.2011 року, згідно якого остання зобов`язалась перед АТ «Ощадбанк» відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за договором про іпотечний кредит № 52 від 30.11.2011 року. При укладенні договору про іпотечний кредит та договору іпотеки позивач надавала згоду своєму чоловікові на одержання кредиту, придбання квартири в кредит та передачу її в іпотеку, а відповідач надавав згоду позивачу на укладення договору поруки. У зазначених поясненнях представник третьої особи просить розгляд справи проводити без його участі.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Позивач пояснила, що за час шлюбу за спільні кошти вона ті відповідач придбали з відповідачем квартиру та автомобіль. Земельну ділянку було передано у власність відповідачу безоплатно. Квартира та автомобіль були придбані у кредит, вона надавала згоду відповідачу на отримання кредиту та передачу квартири в іпотеку. Від шлюбу у сторін є двоє дітей, які проживають з нею. Вона двічі перебувала у декретній відпустці, а саме: з 2007 року по 2010 рік, з 2011 року по 2014 рік. Земельну ділянку було безоплатно виділено сторонам, як молодій сім`ї, для будівництва житла.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково. Відповідач пояснив, що погоджується на визнання за позивачем права власності на 1/2 частку квартири після виплати кредиту та на 1/2 частку автомобіля. Зазначив, що земельна ділянка поділу не підлягає.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.04.2014 року, яке набрало законної сили 25.04.2014 року, розірвано шлюб зареєстрований між сторонами 18.11.2006 року.

Згідно копії повідомлення Територіального сервісного центру 4646 від 03.09.2016 року №31/13-4646/О-36/Аз за ОСОБА_3 16.08.2008 року зареєстровано автомобіль марки ВАЗ 211540, кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 на підставі довідки-рахунку ДДР367583, виданої 13.08.2008 року ТзОВ «Дністер-Авто».

30.11.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем укладено договір про іпотечний кредит № 52, згідно якого відповідач одержав кредит у розмірі 105 000, 00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 30.11.2021 року на придбання житла в кредит на вторинному ринку за договором купівлі-продажу від 30.11.2011 року, а саме двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією вказаного договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 52 від 30.11.2011 року відповідачем було передано в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 на підставі іпотечного договору від 30.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Степчук І.С., зареєстрованого в реєстрі за № 3269.

30.11.2011 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», відповідачем та позивачем укладено договір поруки № 52/1, згідно якого остання зобов`язалась перед банком відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за договором про іпотечний кредит № 52 від 30.11.2011 року.

Згідно з копією рішення вісімнадцятої сесії п`ятого скликання Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області №59 від 02.04.2009 року, розглянувши заяву ОСОБА_5 жителя с.Сілець, присілка Заболотня, та керуючись Земельним кодексом України та положенням про порядок надання земельної ділянки громадянам під індивідуальне житлове будівництво сесія Сілецької сільської ради вирішила, зокрема, виділити ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,16 га на присілку АДРЕСА_2 для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських будівель.

Відповідно до копії рішення шостої сесії шостого скликання Сілецької сільської ради Сокальського району Львівської області №178 від 16.08.2011 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_2 ОСОБА_3 , керуючись ст.12, 40, 118, 120, 121 п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України і розглянувши технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчує право власності на земельну ділянку, заяву ОСОБА_3 , враховуючи пропозиції земельно-екологічної комісії, сесія Сілецької сільської ради, вирішила, зокрема, передати у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0.1612 га в АДРЕСА_2 .

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №65644997 від 11.08.2016 року право власності на земельну ділянку площею 0,1612 га в АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_3 29.04.2016 року.

Згідно зі ст. 60, ч. 1 ст. 61, ст. 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 23, абзацу 1 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (далі постанова ПВСУ від 21.12.2007 року № 11), вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) (435-15), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Ураховуючи те, що сторони визнали, що спірна квартира та автомобіль є їх спільною сумісною власністю, зазначені обставини згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, а тому суд, виходячи із засади рівності часток подружжя, дійшов висновку про визнання за позивачем та відповідачем по 1/2 ідеальної частки у праві власності на спірну квартиру та автомобіль.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 СК України (в редакції від 11.07.2011 року) об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Оскільки рішення про передачу у власність відповідачевіспірної земельної ділянки, яке послужило підставою для реєстрації права власності на неї, прийняте сільською радою на підставі норм, щорегламентують, зокрема, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок державної або комунальної власності, та під час дії норми, яка відносила до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя земельну ділянку, набуту внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, суд дійшов висновку про поширення на спірну земельну ділянку правового режиму спільної сумісної власності подружжя, у звязку з чим спірну земельну ділянку слід визнати спільним сумісним майном сторін з визнанням за кожним з них по 1/2 ідеальної частки у праві власності на цю земельну ділянку.

Отже, позов задовольняється.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 : квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0,1612 га; автомобіль марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 1/2 ідеальної частки у праві власності на наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0,1612 га; автомобіль марки ВАЗ 211540, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути зі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Державної судової адміністрації України по 320 (триста),00 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В. В. Грабовський