Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/7871/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
Провадження №22-ц/778/980/17 Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.В.

Воробйової І.А.

за участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ДП «Державний проектний інститут «Запоріжцивільпроект», про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2016 року позовна заява визнана неподаною та повернута позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_4 суддя виходив з того, що позивач не виконала ухвалу судді про залишення позову без руху щодо сплати судового збору.

Судова колегія погоджується з такими висновками.

Так стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у день звільнення, за правилом ст. 117 КЗпП України, передбачено як міра відповідальності підприємства, установи, організації за порушення права звільненого працівника на отримання у день звільнення всіх належних йому від роботодавця грошових сум.

Отже вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не є вимогою про стягнення заробітної плати, за якою закон звільняє позивачів від сплати судового збору.

З огляду наведеного судова колегія приходить до висновку, що суддя вирішуючи процесуальне питання щодо прийняття позову діяв в межах процесуального Закону.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Позивачка не позбавлена права звернутися з таким же позовом повторно.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 грудня 2016 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: