Категорія 54Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20 березня 2017 року м. Вінниця

Суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області Войтко Ю.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

Представник Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» ОСОБА_4 оскаржує в апеляційному порядку рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року у вищезазначеній цивільній справі.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження в справі, суддя встановив, що справа надійшла до суду неналежно оформленою, тому її необхідно повернути до суду першої інстанції для до оформлення з огляду на наступне.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам розяснено, що при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 лютого 2017 року позов задоволено, вирішено поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді водія автотранспортних засобів (м. Вінниця) управління адміністративного обслуговування Київського регіону департаменту розвитку нерухомості та управління внутрішньобанківськими послугами Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль»; стягнути з Акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Вирішено питання про стягнення з відповідача судового збору у дохід держави в розмірі 1102,40 грн.

Однак судом конкретний розмір стягуваного середнього заробітку за час вимушеного прогулу не зазначений, що призвело до невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України.

Оскільки суду першої інстанції належить визначитися з стягуваним розміром середнього заробітку за час вимушеного прогулу, йому з врахуванням цього слід пересвідчитися і щодо правильності стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Наразі можливість ухвалення судом першої інстанції у відповідності до положень ст. 220 ЦПК України додаткового рішення про зазначення точної суми стягуваного розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу не втрачена, справу слід повернути в суд першої інстанції для належного її оформлення перед направленням в суд апеляційної інстанції.

Частиною 7 статті 297 ЦПК України передбачено, що при надходженні неналежно оформленої справи, в тому числі без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції повинен усунути певні недоліки з оформлення справи.

Керуючись ст. ст. 215, 220, 297 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в:

Цивільну справу № 127/22860/16-ц, провадження № 22-ц/772/986/2017 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу повернути в суд першої інстанції для її належного оформлення у п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.