АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/26/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар Філіпчук О.С.

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк), звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначило, що 26 жовтня 2006 року між Банком і ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 270/МК/2006-840, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в іноземній валюті у доларах США у розмірі, в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. кредитного договору у разі порушення позичальником строків оплати відсотків та повернення кредиту, він зобовязаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня і штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та сплати відсотків, визначених на дату прострочення.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 22 червня 2007 року між Банком і ОСОБА_4 був укладений договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку Банку передано нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями і земельна ділянка площею 0,1000 га по вулиці Молдавська, 32 у м. Хмельницький.

26 жовтня 2006 року між Банком і ОСОБА_5 був укладений договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_5 поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року.

Взяті на себе зобовязання відповідачі належним чином не виконують. Станом на 20 липня 2015 року виникла заборгованість у сумі 11899,57 доларів США, у тім числі: 8684,47 доларів США - залишок по кредиту, 793,18 доларів США - відсотки за користування кредитом, 45477,77 грн - пеня, 10042,11 грн - штраф. Вимоги про погашення кредитної заборгованості не виконані. Тому, позивач просив стягнути солідарно із ОСОБА_1 і ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 11899,57 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 червня 2007 року на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 50,90 кв. м і земельну ділянку площею 0,1000 га по вул. Молдавська, 32 у м. Хмельницький. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною в межах процедури виконавчого провадження.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року по тілу та відсотках у сумі 9477,65 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 15 липня 2016 року 235026,76 грн, пеню у сумі 45477,77 грн і штраф у розмірі 10042,11 грн. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 11899,57 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 червня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3792, на нерухоме майно житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 50,90 кв. м і земельну ділянку площею 0,1000 га по вулиці Молдавська, 32 у м. Хмельницький, що належать на праві приватної власності ОСОБА_4 Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки 428757 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь держави 2641,70 грн судового збору, по 1320,85 грн з кожного відповідача.

ОСОБА_1 і ОСОБА_4, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просять його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові у повному обсязі. Посилаються на незаконність і необґрнутованість рішення суду. Судом не враховано, що кредитодавець не набув права вимагати дострокового повернення кредиту, їм не надсилались вимоги про усунення порушень. Стягнення одночасно штрафу і пені за одне і те саме порушення суперечить вимогам закону і правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15. Судом невірно зазначена початкова ціна предмета іпотеки та не визначено реальну вартість предмета іпотеки.

Рішення суду в частині відмови в позові не оскаржується, а тому не переглядається судом апеляційної інстанції.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Представник Банку визнав її необґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», і ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 270/МК/2006-840, відповідно до умов якого Банк відкриває позичальнику кредитну лінію у сумі 40000 доларів США терміном на 36 місяців з 26.10.2006 року по 19.10.2009 року із сплатою 14,5 % річних.

Згідно з п. 1.3. договору видача кредиту за договором буде здійснюватись окремими траншами, після підписання окремих додаткових угод, з дотриманням умов п. 1.4. договору і після проведення оцінки платоспроможності позичальника. Пунктом 1.4. договору передбачено, що сума кожного траншу, терміни користування траншем, а також інші умови, що можуть виникнути протягом дії цього договору, обумовлюються окремими додатковими угодами до договору, що є невід'ємною його частиною.

Повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється згідно з графіками повернення кредиту та сплати відсотків, які є невід'ємними частинами цього договору (п. 3.1.1. договору).

26 жовтня 2006 року між Банком і ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1 до договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року, згідно з якою сторони домовились, що відповідно до договору Банк надає Позичальнику транш у розмірі 40000 доларів США, з терміном користування траншем з 26.10.2006 року по 19.10.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,5% річних по терміновому кредиту і 29% річних по простроченому кредиту.

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором кредитної лінії 26 жовтня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 270/1, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань за договором кредитної лінії, а сем: повернення кредиту до 19 жовтня 2009 року у сумі 40000 доларів США; сплатити відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 14,5% річних; сплатити інших платежів, передбачених кредитним договором, сплати можливих штрафних санкцій (штраф, пеня). Згідно з п. 1.2. договору поруки позичальник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

26 і 27 жовтня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_1 були укладені договори застави, згідно з якими останній передав в заставу Банку належні йому на праві власності транспортні засоби.

23 лютого 2007 року між Банком і ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 2 до договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року, згідно з якою сторони домовились, що відповідно до договору Банк збільшує ліміт кредитування по діючій кредитній лінії з 40000 доларів США строком на 36 місяців до 57000 доларів США на 36 місяців та надає позичальнику другий транш 20000 доларів США. Термін користування траншем з 23.02.2007 року по 19.10.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,5% річних по терміновому кредиту і 29% річних по простроченому кредиту.

23 лютого 2007 року між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки з метою забезпечення виконання взятих на себе ОСОБА_1 зобов'язань, що витікають з додаткової угоди № 2 від 23 лютого 2007 року до договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року.

22 червня 2007 року між Банком і ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 3 до договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року, відповідно до якої сторони домовились, що відповідно до договору Банк збільшує ліміт кредитування по діючій кредитній лінії з 57000 доларів США на 36 місяців до 120000 доларів США на 84 місяці та надає позичальнику третій транш 69000 доларів США. Термін користування траншем з 22.06.2007 року по 20.06.2014 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,5% річних по терміновому кредиту і 29% річних по простроченому кредиту.

З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника, що витікають з додаткової угоди № 3 від 22 червня 2007 року до договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року, 22 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 2/1.

22 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_4. Н.О. був укладений договір іпотеки, який зареєстрований в реєстрі за № 3792 і посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Відповідно до умов цього договору іпотекодавець передала в іпотеку Банку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 50,90 кв. м і земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходяться за адресою: м. Хмельницький, вул. Молдавська, 32, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року з усіма наступними додатковими договорами.

Взяті на себе зобовязання відповідачі належним чином не виконували. Останній платіж в погашення кредиту здійснено 28 січня 2015 року. Станом на 20 липня 2015 року виникла заборгованість у сумі 11899,57 доларів США, у тім числі: 8684,47 доларів США - залишок по кредиту, 793,18 доларів США - відсотки за користування кредитом. Також позивачем нараховано штрафні санкції: пеня - 45477,77 грн, штраф - 10042,11 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором і про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд обґрунтовано виходив з факту невиконання відповідачами зобовязань за договорами, що призвело до виникнення заборгованості за договором кредитної лінії.

При цьому суд правильно керувався нормами матеріального права.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до п. 1.5. договору кредитної лінії № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року повернення кожного траншу та сплати відсотків здійснюється відповідно до графіків, які встановлюються у додатках до цього договору і є його невідємною частиною.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктами 7.1., 7.4. договору іпотеки від 22 червня 2007 року визначено, що іпотекодержатель має право вимагати задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобовязань в цілому або в тій чи іншій його частині. Звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається на підставі рішення суду.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо покладення на відповідачів подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення та щодо неправильності зазначення початкової ціни предмета іпотеки.

При визначенні розміру заборгованості, що підлягає стягненню з боржника і в рахунок погашення якої підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки, суд припустився помилки та не врахував, що нарахування позивачем штрафу і пені за одне і те саме порушення суперечить вимогам закону і правовій позиції Верховного Суду України.

Відповідно до п. 8.1., п. 8.2. договору кредитної лінії у разі порушення позичальником строків повернення кредиту, позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. За порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем (т. 1, а.с.7-8), вбачається, що нарахування пені суперечить умовам договору. Пеня нарахована від мінімальної суми необхідного платежу, який включає і суму повернення кредиту, і сплати відсотків за користування ним. Договором передбачено нарахування пені лише за порушення строків повернення кредиту у розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. Крім того, пеня обрахована за кожен день прострочення, за який вона сплачується, у доларах з визначенням еквіваленту не на час нарахування, а на час предявлення позову до суду. Штраф нарахований відповідно до п. 8.2. договору кредитної лінії за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним.

Отже, пеня і штраф нараховані одночасно за одне й те саме порушення порушення строків сплати кредиту і відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, яка має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У звязку з наведеним колегія суддів вважає, що вимоги Банку про стягнення пені задоволенню не підлягають. Рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в позові.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Всупереч зазначеним вимогам закону при задоволенні судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду не зазначено усі складові заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя.

Крім того, у рішенні суду зазначено початкову ціну предмета іпотеки 428757 грн, узгоджену сторонами на час укладення договору іпотеки.

На час розгляду справи між позивачем і відповідачами не досягнуто згоди щодо ціни іпотечного майна.

Частиною 6 ст. 38 Закону передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи та оціночно-земельної експертизи № 108/16 від 16 січня 2017 року, призначеної ухвалою апеляційного суду від 10 жовтня 2016 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 50,9 кв. м і земельної ділянки площею 0,1000 га по вул. Молдавська, 32 у місті Хмельницький становить 520672 грн, у тім числі: вартість земельної ділянки 173449 грн, вартість житлового будинку з надвірними будівлями 347223 грн.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням третього і четвертого абзаців резолютивної частини рішення у новій редакції із зазначенням складових заборгованості, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки, опису нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя та ціни предмета іпотеки, визначеної відповідно до висновку експертизи.

Зміні підлягає також рішення суду в частині стягнення з відповідачів судового збору у звязку із відмовою в позові про стягнення пені. На підставі ч. 5 ст. 88 ЦПК України розмір стягнутого з відповідачів на користь держави судового збору необхідно зменшити до 1113 грн 48 коп з кожного.

В решті рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Посилання апелянтів на те, що кредитодавець не набув права вимагати дострокового повернення кредиту, є безпідставним, оскільки позов предявлено до суду 14 серпня 2015 року, а термін користування останнім траншем згідно з додатковою угодою № 3 від 22 червня 2007 року до договору кредитної лінії визначений по 20.06.2014 року.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги про відсутність письмового повідомлення Банку про усунення порушення зобовязання, оскільки на підставі ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року (п. 37) невиконання вимог частини першої ст. 35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення зобовязання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду (на відміну від інших способів звернення стягнення (ч. 3 ст. 33 цього Закону), оскільки іпотекодавець у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог іпотекодержателя, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Документально підтверджені витрати апелянтів по оплаті судового збору підлягають стягненню з Банку на їх користь по 228 грн 11 коп кожному на підставі ч. 1 і ч. ст. 88 ЦПК України пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року в частині стягнення пені скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

В позові Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про стягнення пені відмовити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 липня 2016 року змінити.

Викласти абзаци третій і четвертий резолютивної частини рішення у такій редакції:

«В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» за кредитним договором № 270/МК/2006-840 від 26 жовтня 2006 року у розмірі 9477,65 доларів США, у тім числі: 8684,47 доларів США залишок по кредиту, 793,18 доларів США відсотки за користування кредитом, а також штраф у розмірі 10042,11 грн згідно з договором іпотеки від 22 червня 2007 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3792, звернути стягнення на предмет іпотеки - на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 50,90 кв. м, земельну ділянку площею 0,1000 га по вул. Молдавська, 32 у м. Хмельницький для будівництва і обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) землі житлової і громадської забудови, що належать на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 квітня 2003 року, виданого Хмельницькою державною нотаріальною конторою і державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 124110 від 13 червня 2006 року.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмета іпотеки 520672 грн (пятсот двадцять тисяч шістсот сімдесят два грн (житловий будинок з надвірними будівлями 347223 грн, земельна ділянка 173449 грн))».

Зменшити суму стягнутого із ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь держави судового збору до 1113 грн 48 коп (одна тисяча сто тринадцять грн 48 коп) з кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 і ОСОБА_4 судові витрати по 228 грн 11 коп (двісті двадцять вісім грн 11 коп).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий/підпис/ОСОБА_7

Суддя/підпис/ОСОБА_8

Суддя /підпис/ОСОБА_9

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції ОСОБА_10 Провадження: № 22-ц/792/26/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 19, 27