Справа № 758/9355/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника позивача - адвоката Маринушкіна А.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому в судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3, інтереси якого представлені адвокатом Маринушкіним Арсеном Григоровичем, до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (надалі ПАТ «Банк «Київська Русь»), третя особа: ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду із позовом, в якому просить визнати припиненою поруку, що виникла з договору поруки від 31 січня 2012 року № 5988-45.1-12-5, який укладеним між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «Банк «Київська Русь». Свої вимоги мотивує тим, що 16 липня 2008 року між Акціонерним банком «Київська Русь» та громадянином ОСОБА_5 був укладений Кредитний договір № 29636-45.3-08-2Ю, згідно якого ОСОБА_5 було надано кредит в розмірі 71 693,00 доларів США строком з 16 липня 2008 року по 16 липня 2020 року зі сплатою 15,5 відсотків річних. В забезпечення даного договору між Акціонерним банком «Київська Русь» та позивачем ОСОБА_3 було укладено Договір поруки № 5988-45.1-12-5 від 31 січня 2012 року. 06 березня 2015 року Вишгородським районним судом Київської області було розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ «Банк «Київська Русь» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки з ухваленням рішення про задоволення позову та стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь ПАТ заборгованості за вказаним кредитним договором від 16.07.2008 року в розмірі 84 846,14 дол.США, що станом на 26.06.2014 року еквівалентно 1 008 134, 95 грн. Внаслідок даного ухваленого судового рішення фактично збільшилась відповідальність поручителя ОСОБА_3 без його згоди, оскільки змінено порядок та строки основного зобов'язання. Сторони (боржник і поручитель) первинно взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16 липня 2020 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Дострокове стягнення з відповідачів усієї суми заборгованості рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2015 р. змінило умови договору поруки щодо порядку повернення кредиту згідно з графіком платежів, тобто збільшило обсяг відповідальності поручителя за забезпеченим зобов'язанням. Вважає, що пред'явлення позову до поручителя про дострокове погашення зобов'язання, забезпеченого порукою, призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а тому в розумінні ч.1 ст.559 ЦК України, є підставою для визнання поруки припиненою.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з наведених в ньому підстав, пояснивши, що договір поруки від 31.01.2012 р. є припиненим, оскільки рішення Вишгородського районного суду Київської області про стягнення заборгованості з його довірителя. ОСОБА_3 змінило обсяг відповідальності останнього. Додав, що вказане рішення було отримано ОСОБА_3 в березні 2015 року, вказане рішення не оскаржували.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснивши, що при укладанні договору поруки позивач погодився зі всіма умовами зазначеними в договорі. Подавши позов про солідарне стягнення заборгованості, банк, реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості. Посилання представника на ч.1 ст.559 ЦК України, як на підстави для припинення поруки, вважає безпідставним, оскільки не відбувалось зміни обсягу відповідальності позивача. Рішення про стягнення заборгованості в ступило в законну силу, Апеляційний суд Київської області відхилив апеляційну скаргу боржників та дане рішення Вишгородського районного суду Київської області повинно бути виконаним. Вказала, що є відкрите виконавче провадження щодо виконання даного судового рішення. Крім того, представником відповідача, через канцелярію суду подано письмові заперечення. Де, представником зазначається, що 31.01.2012 між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ "Банк Київська Русь» був укладений договір поруки № 5988-45.1-12-5. За яким ОСОБА_3 поручився за виконання умов Кредитного договору укладеного 16.07.2008 за № 29636-45.3.-08-2 між "Банк "Київська Русь".За вказаним договором Поруки поручитель ОСОБА_3 зобов'язався солідарно та в повному обсязі відповідати перед кредитором ПАТ "Банк Київська Русь" за виконанням ліком ОСОБА_5 зобов'язань за Кредитним договором. Поручителю ОСОБА_3 були відомі і зрозумілі усі умови Кредитного договору, в тому числі, що загальна сума кредиту становить 70 546 доларів США та відсоткова ставка за користування кредитом: 10,5 % і з 01.01.2011 по 31.12.2011 р; 14,5 % за період з 01.01.2012 по 16.07.2020 р. Поручитель ОСОБА_3 погодився з вказаними умовами, що підтверджуєтьсяпідписанням договору поруки. У зв'язку з виниклою заборгованістю така вимога була направлена Поручителю 2014 року та, яка була отримана 11.02.2014 року та проігнорована позивачем.Враховуючи вищенаведене та у зв'язку з невиконанням боржником та поручителями кредитного договору щодо повернення заборгованості Банком було подано позовну заяву до Вишгородського районного суду Київської області позовну заяву про стягнення заборгованості з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 за кредитним договором та рами поруки. 03.08.2015 року заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області банку задоволено в повному обсязі, стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором від 16.07.2008 року №29636-45.3-08-2. 03.08.2015 року ухвалою Апеляційного суду Київської області рішення Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2015 року залишено без змін,аапелядійну скаргу ОСОБА_6 - відхилено. Вказане рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. Звертає увагу, що посилання позивача, що внаслідок ухваленого судового рішення про стягнення заборгованості фактично збільшилась відповідальність поручителя без його згоди, оскільки змінено порядок та строки основного зобов'язання є безпідставними, оскільки посилання в позові на ч. 1 ст. 559 ЦПК України передбачає зміну зобов'язань зі сторони кредитодавця (банку), та аж ніяк не за рішенням суду.Внесення без згоди поручителя змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, що призвело до збільшення відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки такою, що припинена, та аж ніяк не у зв'язку з ухваленням рішення про стягнення.

В судове засідання третя особа ОСОБА_5, не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, встановивши обставин справи та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 16.07.2008 року між АБ Банк «Київська Русь», правонаступником якого є відповідач у справі - ПАТ «Банк «Київська Русь», та третьою особою у справі - ОСОБА_5 - було укладено договір № 29636-45.3-08-2 про видачу кредитних коштів, відповідно до умов якого ОСОБА_5, як позичальник, отримав від Банку, як кредитодавця, споживчий кредит у сумі 71 693 долара США, відсоткова ставка по кредиту становить 15,5 %, кінцевою датою повернення кредиту є 16.07.2020 р.

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між ПАТ Банк «Київська Русь» та позивачем по справі ОСОБА_3 31.01.2012 р. було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ОСОБА_3, як поручитель, зобов'язався відповідати перед ПАТ Банк «Київська Русь», як кредитором, за виконання ОСОБА_5, як боржником, його зобов'язань за кредитним договором № 29636-45.3-08-2 від 16.07.2008 р.

Заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 06.03.2015 р. у цивільній справі № 363/4569/14-ц за позовом ПАТ Банк «Київська Русь» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» стягнута в солідарному порядку заборгованість за даним кредитним договором № 29636-45.3-08-2 від 16.07.2008 р. у розмірі 84 846,14 дол.США, що станом на 26.06.2014 р. еквівалентно 1 008 134,95 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.05.2015 р. було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд вищевказаного рішення районного суду.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 03.08.2015 р. апеляційна скарга ОСОБА_6 відхилена, а рішення суду 1 інстанції від 06.03.2015 р. залишено без змін.

Представником відповідача в судовому засіданні вказано на те, що органом ДВС відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного рішення районного суду, яке набуло законної сили 03.08.2015 р.

Відповідач у справі ПАТ «Банк «Київська Русь» перебуває в процедурі ліквідації.

Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За своєю правою природою порука є зобов'язанням, у зв'язку з чим до таких правовідносин застосовуються загальні правила про припинення зобов'язання, визначені гл.50 розд.1 кн.5 ЦК України, а саме: в результаті виконання поручителем договору поруки; за домовленістю сторін тощо. Крім того, ст.559 ЦК України передбачає спеціальні підстави припинення поруки.

Припинення поруки у разі відсутності спору відбувається відповідно до закону і не потребує звернення до суду. За наявності спору, коли кредитор не визнає або заперечує факт припинення поруки на підставі закону, поручитель вправі звернутися до суду за захистом свого оспорюваного права.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право у встановленому Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Позивач ОСОБА_3 в липні 2016 р. порушив перед судом питання про припинення поруки за договором поруки від 31 січня 2012 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що порука припинилася на підставі ч.1 ст.559 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно з ч.1 ст.598, ст.599 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач просить припинити поруку з підстав, встановлених ст.559 ч.1 ЦК України, посилаючись на те, що ухваленням судового рішення Вишгородського районного суду Київської області фактично збільшилась відповідальність поручителя ОСОБА_3 без його згоди, оскільки змінено порядок та строки основного зобов'язання.

Частиною 1 стаття 559 ЦК України передбачено, що поруки припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, порушення ОСОБА_3 своїх зобов'язань перед ПАТ «КБ «Київська Русь» було встановлено вищевказаним рішенням Вишгородського райсуду Київської області від 06.03.2015 р. Вказаним судовим рішенням стягнення з ОСОБА_3 відбулось відповідно до укладеного між сторонами договору поруки від 31.01.2012 р.

Представником позивача в судовому засіданні вказано, на те, що копія данного рішення суду була отримана ОСОБА_3 в березні 2015 р. та ним не оскаржувалась.

Згідно із ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції, ст.14 ЦПК однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За ст.124 ч.5 Конституції України, ст.14 ч.1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, на час подання ОСОБА_3 даного позову внаслідок набрання законної сили заочним рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 05 березня 2015 року, яке є обов'язковим для виконання, зобов'язання поруки в силу ст.11 ЦК України трансформувалося у цивільний обов'язок ОСОБА_3 по виконанню ним рішення суду.

А відтак положення ст.559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, в яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки. Тому посилання представника позивача на те, що стягнення з ОСОБА_3 суми заборгованості за кредитним договором є збільшенням зобов'язань поручителя є безпідставними.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги ОСОБА_7 не засновані на законі, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦК України сплачений позивачем при подачі позову судовий збір не підлягає поверненню.

На підставі викладеного, ст.ст.55, 124, 129 Конституції України, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.11, 553, 559, 598, 599 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 14, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3 Анатолійовичадо Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа: ОСОБА_5 про визнання припиненою поруки за договором поруки від 31.01.2012 р. № 5988-45.1-12-5, укладеним між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_3, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не булиприсутні у судовому засіданніпід час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргупротягом десяти днів з дня отриманнякопіїцьогорішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова