АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.

при секретарі: Горак Ю.М.

за участю осіб:

представника Дарницького районного відділу державної виконавчої

служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м.

Києві - Спектор М.О.

представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,-

за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року

в с т а н о в и л а :

Єдиний унікальний номер справи: 753/9693/17
Номер провадження: 22-ц/796/9082/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Н.О. Кириченко
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Л.Д. Поливач
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року заяву Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2, через свого представника ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права.

Помилковим, на думку заявника, є висновок суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду у зв'язку із поданням державним виконавцем Головковим Ю.В. заяви, у якій він просив вважати заяву про роз'яснення рішення такою, що не підлягає розгляду, оскільки із заявою про роз'яснення рішення до суду звернулася державний виконавець Бережна О.О., у якої перебуває на виконанні вказане виконавче провадження, на що суд першої інстанції увагу не звернув, Головко Ю.В. не мав повноважень на здійснення представництва БережноїО.О. в суді. Також суд першої інстанції не з'ясував чи усунені причини звернення державного виконавця до суду, а саме чи є зрозумілим рішення суду від 03.10.2014 року державному виконавцю. Залишаючи без розгляду заяву про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у даній справі, суд першої інстанції не з'ясував чи порушує вона права та інтереси стягувача.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити з викладених підстав.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Спектор М.О. просила апеляційну скаргу відхилити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною та необґрунтованою.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги та наявні у справі матеріали спростовують висновки суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, у березні 2017 року Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а не державний виконавець Бережна О.О., Бережна О.О. лише подала заяву та представляла інтереси Відділу на підставі довіреності) звернувся до суду із заявою, у якій просив роз'яснити резолютивну частину рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 жовтня 2014 року, оскільки незрозумілим є у якій сумі та валюті підлягає стягненню сума боргу згідно ухваленого по справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.221 ЦПК України якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Таким чином, діючим ЦПК України передбачено звернення до суду з заявою про роз'яснення рішення суду саме державного виконавця, а не Відділу. В даному випадку суд розглядав звернення до суду Відділу, а не державного виконавця, що не передбачено діючими нормами процесуального права, що є порушенням зазначених норм.

В силу зазначеної норми процесуального права роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно ухвалене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення ухваленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Діюче цивільно-процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз'яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов'язкового характеру.

Як вбачається, 22 червня 2017 року до канцелярії Дарницького районного суду м.Києва надійшла заява від Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві за підписом державного виконавця Головкова Ю.В. у якій він просить вважати заяву про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року такою, що не підлягає розгляду (а не про залишення заяви без розгляду).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року заяву Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою залишення заяви про роз'яснення рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03 жовтня 2014 року без розгляду слугувало те, що ініціатором звернення до суду із цією заявою є Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а тому суд дійшов висновку про те, що у нього є виключне право просити суд не розглядати подану ним заяву, і такою заявою не буде порушено право стягувача.

Проте такі посилання суду є помилковими, з огляду на наступне.

Як вбачається дана заява Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває у провадженні суду з березня 2016 року.

Разом з тим, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дарницького районного суду м .Києва від 03 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 291365грн., що становить 25000, 00 доларів США, перебуває на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби та до цього часу рішення суду не виконане, оскільки державному виконавцю незрозуміло яка саме сума підлягає стягненню, це 291 365 грн., чи сума яка є еквівалентною 25000, 00 доларів США.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст. 124 Конституції України ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Обов'язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства (частина п'ята статті 124 Конституції України).

Таким чином, суд залишив без розгляду заяву про роз'яснення рішення суду, а державному виконавцю так і не зрозуміло яка грошова сума підлягає стягненню з боржника, про що свідчить повторне звернення до суду з аналогічною заявою, яке відбулось вже після залишення заяви без розгляду.

Але, колегія суддів не погоджується з доводом апелянта про те, що Головков Ю.В. не мав повноважень на подачу такої заяви, оскільки не був представником державного виконавця Бережної О.О. Так, Головков Ю.В. дійсно не був представником державного виконавця Бережної О.О., він діяв як представник заявника, а саме представник Відділу на підставі довіреності, яка міститься в матеріалах справи. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що у Головкова Ю.В. були повноваження Відділу на подачу заяви до суду.

Що стосується змісту заяви, яку подав Головков Ю.В. до суду (а.с. 221 т.1), то Відділ не просив суд залишити заяву без розгляду, а просив вважати заяву такою, що не підлягає розгляду. Тому суду необхідно було перевірити, чи існують передбачені законом підстави для того, щоб вважати заяву про роз'яснення рішення суду такою, що не підлягає розгляду, а не залишати заяву без розгляду у відповідності до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, Відділ не просив про це суд у зазначеній заяві.

Оскільки суд, відхиляє один із доводів апелянта, але по суті задовольняє вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга задовольняється судом частково.

За наведених обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що зазначені порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст. 307, 311, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2017 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: