Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року смт Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Лобановської С.М.

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_2 до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на право на земельну частку (пай), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, в якій просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Ілліча, яке знаходиться в с.Бурбулатове Близнюківського району Харківської області, розміром 8,38 умовних кадастрових гектарів, у звязку із втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0044333, зареєстрованого в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26 вересня 1996 року за №333.

В обґрунтування позову зазначає, що розпорядженням Близнюківської державної адміністрації йому було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0044333, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Ілліча Бурбулатівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, площею 8,38 умовних кадастрових гектарів.

Вказаний сертифікат було втрачено за невідомих обставин, про що було зроблено оголошення в районній газеті «Нове життя» від 08 квітня 2017 року.

Також позивач зазначив, що на письмове звернення до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області про видачу дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) було отримано відповідь щодо неможливості видачі дублікату сертифікату, у зв'язку із відсутністю відповідних бланків, та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав.

У зв'язку із відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), позивач не має можливості реалізувати своє право на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) та отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а тому просить позов задовольнити.

У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, позов підтримав і просив його задовольнити з підстав, наведених в заяві.

Відповідач Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області в судове засідання надала заяву про розгляд справи без участі їх представника, вказавши, що проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.

Всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на ОСОБА_2, згідно Книг реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по Бурбулатівській сільській раді Близнюківського району Харківської області за № 333 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) серії ХР № 0044333, розміром 8,38 умовних кадастрових гектарів, згідно розпорядження Близнюківської РДА № 185 від 13 червня 1996 року, про що свідчить лист відділу у Близнюківському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, за вих. № 7/133-17 від 20 червня 2017 року. (а.с. 16)

При зверненні до Близнюківської районної державної адміністрації в Харківській області із заявою щодо виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель колективної власності реформованого КСП імені Ілліча на території Бурбулатівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, позивачеві було відмовлено, в звязку з тим, що ним не надано сертифікат на право на земельну частку (пай).(а.с. 10)

Згідно довідки вих.. 02-25/415 від 26 січня 2017 року виданої Бурбулатівською сільською радою Близнюківського району Харківської області, земельний пай ОСОБА_2 при жеребкуванні знаходиться на контурі 13, площею 89,7 га, згідно протоколу зборів пайовиків ПСП «Злагода» від 14 червня 2001 року. (а.с. 18)

Про втрату сертифікату позивачем було розміщено оголошення в газеті «Нове життя» від 08 квітня 2017 року за № 27-28.(а.с. 12-15)

Для видачі дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 звернувся із заявою до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області. Згідно листа вих. № 01-42/2078 від 01 червня 2017 року позивачу було відмовлено у видачі дублікату, в звязку із відсутністю бланків сертифікатів та розяснено його право звернутися до суду за захистом своїх прав.(а.с. 11).

За таких обставин, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав (ст. 55 Конституції України).

Положеннями ст. 41 Основного Закону України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 2 Закону України від 05.06.2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно з пунктами 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п.п. 4, 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», затвердження розміру земельної частки (паю) та видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Пунктами 10, 11, 12 додатку №1 до Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельним ресурсам №11 від 20.02.1996 року було передбачено, що сертифікати про право власності на земельну частку (пай) видаються відповідною районною державною адміністрацією особі, яка має на це право. Відновлення втрачених сертифікатів проводиться тими ж органами, що їх видали.

Проте, як встановлено у ході судового розгляду справи, на даний час немає можливості видачі нового сертифікату замість втраченого, про що свідчить лист відповідача.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права.

За положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, а також враховуючи, той факт, що ОСОБА_2 є власником земельної частки (паю), та визнання за ним права на земельну частку (пай) не порушує нічиїх інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 2 Закону України від 05.06.2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 3, 10, 11, 16, 57-61, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) із земель, які перебувають у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ілліча, яке знаходиться у с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області, розміром 8,38 умовних кадастрових гектарів, у звязку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХР № 0044333, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 26 вересня 1996 року за № 333.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Лобановська