Справа № 458/73/17
РІШЕННЯ

14 березня 2017 року Турківський районний суд Львівської області в складі судді Строни Т.Г., за участю секретаря Яворської Ю.В., розглянувши в м.Турці Львівської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

встановив:

26.01.2017 року до суду із позовом про визнання батьківства та стягнення аліментів звернулася ОСОБА_1.

24.02.2017 року позивачка уточнила свою позовну заяву.

Просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 батьком її сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; в актовому записі про народження сина, складеному 04.11.2014 року виконавчим комітетом Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області за № 30, внести зміни: в графі "батько" змінити прізвище батька з "Буштин" на "Сорока".

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свій позов підтримала і надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та уточненні до неї.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав і пояснив, що, дійсно, в 2012-2013 роках перебував у інтимних стосунках із позивачкою за місцем її проживання у місті Ужгороді і спочатку не знав про вагітність позивачки, а коли узнав, то засумнівався щодо свого батьківства, оскільки позивачка йому нічого не повідомляла про свою вагітність; але сумніви зникли, коли він замовив експертизу ДНК, яка на даний час проведена, і усно йому повідомили, що ОСОБА_3 - це його син. Народжену позивачкою 27.10.2014 року дитину, ОСОБА_3, він на даний час визнає своєю дитиною.

Вислухавши сторони, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка, не перебуваючи в шлюбі із відповідачем, ОСОБА_2, 27.10.2014 року народила сина, ОСОБА_3, батьком якого є відповідач, ОСОБА_2; однак у свідоцтві про народження дитини батько записаний зі слів матері, ОСОБА_1, як ОСОБА_4.

Наведені вище обставини, встановлені судом, визнані сторонами і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, встановлені судом, та вимоги Закону, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивачки підлягає відшкодування її судових витрат у виді судового збору в сумі 640 гривень.

На підставі наведеного вище та керуючись статтями 1,4,10,11,15,60,61,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 128 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, народженого ОСОБА_1, у зв'язку із чим у актовому записі про народження дитини № 30, вчиненому 04.11.2014 року виконкомом Бітлянської сільської ради Турківського району Львівської області, слід виключити відомості про ОСОБА_4 як батька дитини та внести такі зміни: в графі "батько" записати "Сорока Микола Іванович" замість "Буштин Микола Іванович".

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя -