Справа № 467/266/17
УХВАЛА

17.03.2017 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., вивчивши позовну заяву та додатки до неї у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Арбузинська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на спільне майно подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

15 березня 2017 року до Арбузинського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Арбузинська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на спільне майно подружжя.

Разом з позовною заявою позивач, посилаючись на ст. 82 ЦПК України, подала до суду заяву про відстрочення сплати судового збору в розмірі 640,00 грн., мотивуючи тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити його своєчасно та в повному обсязі, оскільки вона працює в лікарні на ? ставки. При цьому позивач зазначила, що довідку про заробітну плату буде надано в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно розяснень, які містяться в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної особи або юридичної особи ( наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав ( перешкоджає ) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Із системного аналізу положень ст. 82 ЦПК України та розяснень, наданих ВССУ щодо її застування, приходжу до висновку, що законодавством не передбачено вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору на підставі доказів, які будуть надані в майбутньому, а відтак позивач повинна була подати докази того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору разом із заявою про відстрочення сплати судового збору.

Оскільки позивач при подачі заяви про відстрочення сплати судового збору не надала жодного доказу на підтвердження свого майнового стану, то суд позбавлений можливості зробити висновок про її майновий стан та вирішити питання про відстрочення сплати судового збору.

Крім того, довідка про розмір заробітної плати не підтверджує відсутність інших доходів у позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, як не обґрунтована та не підтверджена доказами.

Згідно вимог п.4 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Оскільки позивач просить суд виділити їй у власність ? частину будинку № 146 по вул. Жовтневій в смт. Арбузинка Миколаївської області, то на виконання вимог п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України повинна зазначити вартість будинку та належно її підтвердити.

Відповідно до ч.5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява чи скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно розяснень п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як із спору майнового характеру. При цьому за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обовязок покладається на позивача.

Оскільки позивач ціну позову не зазначила, підстави для розстрочення сплати судового збору належними доказами суду не довела, то суд вважає, що нею не дотримано вимоги п.4 ч. ч.2 та ч.5 ст. 119 ЦПК України, а саме : щодо незазначення ціни позову та сплати судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В порушення вимог цієї вимоги ЦПК України позивач не зазначає доказів, які підтверджують порушення, невизнання чи оспорення її прав відповідачами.

При цьому позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 23 червня 2015 року помер ОСОБА_6, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак доказів звернення до нотаріуса щодо прийняття спадщини або відмови у вчиненні нотаріальної дії не зазначає.

В порушення п.7 ч.2 ст. 119 ЦПК України позивачем в п позовній заяві не наведено перелік документів, що до неї додаються, а лише зазначено кількість аркушів.

Частина 1 статті 120 ЦПК України зобовязує позивача додати до позовної заяви не лише її копії, але й копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, додатків до неї у відповідності до кількості відповідачів позивачем не додано.

Умов для звільнення позивача від подачі копій всіх документів, що додаються до позовної заяви, передбачених ч. 2 ст. 120 ЦПК України, немає.

Підсумовуючи викладене, при подачі позовної заяви до суду позивачем не дотримано п.п. 4, 6, 7 ч.2 та ч. 5 ст. 119 та ч.1 ст. 120 ЦПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

З огляду на викладене, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням позивачу терміну для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 82, ч.1 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Арбузинська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання права власності на спільне майно подружжя залишити без руху.

Запропонувати позивачу не пізніше пяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки, інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І.В. Явіца