Справа №442/5481/17
Провадження №2/442/2030/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю третьої особи - Кравця В.В.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Унятицької сільської ради про визнання права вланості в порядку набувальної давності,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи - Унятицької сільської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності, а саме на будівельні матеріали та конструкції, які в сукупності складають будівництво житлового будинку (готовністю 31 процент) та знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що він, ОСОБА_4 тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно користується та володіє будівельними матеріалами та конструкціями, які в сукупності складають будівництво житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1. Вищевказане майно було отримано позивачем в тимчасове користування від відповідача ОСОБА_2, що підтверджується відповідним Договором зберігання (схову) від 03.01.2011р. Як вбачається із вищевказаного Договору зберігання (схову) від 03.01.2011р., він отримав на зберігання вказані будівельні матеріали та конструкції на строк до 30.06.2011р. Пунктом 4.1 Даного Договору передбачалось, що після закінчення терміну дії договору майно, яке передане на зберігання, передається власнику на протязі одного дня, тобто 30.06.2011р. Однак, відповідач після закінчення Договору зберігання (схову) за майном до позивача не звертався, а останній і надалі продовжував володіти та користуватись даним майном, вдосконалюючи його, як це передбачалось п.2.2 Договору зберігання (схову) від 03.01.2011р. З огляду на вказане, позивач вважає, що набув право власності на вищевказане рухоме майно в силу положень ч.3 ст.344 ЦК України, а тому вважає за необхідне в судовому порядку у відповідності до ст.ст.15, 16, 391 та 392 ЦК України здійснити захист своїх прав та інтересів.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просить їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимог визнала та відносно задоволення заявлених позовних не заперечила.

Третя особа - представник Унятицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області в судовому засіданні з приводу задоволення заявлених позовних вимог поклався на думку суду.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із копії Договору зберігання майна від 03.01.2011р., ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали Договір, згідно якого ОСОБА_4 зобов»язується зберігати майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, передане його ОСОБА_2, і повернути в цілості.

Як роз'яснено у п. п. 9,11,13, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК України).

Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч. 2 ст. 344 ЦК України).

Крім того, судом враховуючи положення ст.ст.335 і 344 ЦК України, зокрема, що право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ, отже встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст. 214 ЦПК України).

Крім того, можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 13, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права, у зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності, а тому виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває - право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду, а оскільки позивач ОСОБА_4 тривалий час добросовісно, відкрито та безперервно користувався та володів будівельними матеріалами та

конструкціями, які в сукупності складають будівництво житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1, а тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на будівельні матеріали та конструкції, які в сукупності складають будівництво житлового будинку (готовністю 31 процент ), за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174, 209, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 335, 344, ч.1, 2, 3, 4 ст.344, п. п. 9,11,13, 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав», ЦК України,

суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку набувальної давності право власності на майно, а саме : на будівельні матеріали та конструкції, які в сукупності складають будівництво житлового будинку (готовністю 31 процент) та знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя Гарасимків Л.І.