Справа № 375/234/17
Провадження № 2/375/225/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2017 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що з 31.08.2001 року по 27.04.2011 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

Просить винести рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Будучи належним чином повідомленими, сторони у сдуове засідання не зявилися. Відповідач не зявився повторно, про причину своєї неявки суд не повідомив, заперечення на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Натомість позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи при цьому проти заочного розгляду справи на разі повторної неявки у судове засідання відповідача.

За викладеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Фіксування судового засідання технічним засобом у звязку із неявкою у судове засідання всіх сторін у відповідності до положень ст.197 ЦПК України не проводиться.

Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони спору з 31.08.2001 року по 27.04.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу син сторін спору залишився проживати з позивачем і на даний час перебуває на її утриманні. Відповідач належної участі в утриманні сина не приймає.

Викладене підверджується отриманими у справі письмовими доказами, якими є: свідоцтво про народження дитини сторін спору 1-БК № 089953, видане 09.09.2002 року Острівською сільською радою Рокитнянського району Київської області; паспорт на імя позивача СМ 322292, виданий 27.09.2001 ркоу Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області; рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 27.04.2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв і клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявленої вимоги та на підставі тих доказів, які надані сторонами спору.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами спору, регулюються положеннями ст.ст. 180-183 СК України.

Так, згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч. 1 ст. 181 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, частина третя цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів відпові дно до положень статті 182 вказаного Кодексу є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вимог позову, а тому останній підлягає задоволенню.

На переконання суду визначений позивачем розмір аліментів, що підлягають стягненню на її користь з відповідача у справі на утримання неповнолітнього сина, з яким погоджується суд, є справедливим і жодним чином не порушить прав відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору, а тому останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути у сумі 640.00 грн. на користь держави з відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.02.2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Звільнити позивача від сплати судового збору та стягнути останній на користь держави з ОСОБА_2 у сумі 640.00 грн..

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні при постановленні рішення, шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили «_____»__________________20___ року