АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 688/105/17
Провадження № 22-ц/792/506/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю представника Шепетівського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області Давидюк В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року у справі за поданням головного державного виконавця Шепетівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Давидюк Валентини Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із поданням головний держвиконавець Шепетівського міськрайонного відділу ДВС вказував, що у відділ ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження №788/10 від 01.10.2015 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 58751,90грн. В ході проведених виконавчих дій щодо примусового виконання вищевказаного провадження встановлено, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань, оскільки не повідомив державного виконавця про зміну місця роботи. Державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій з метою встановлення доходів та перевірки майнового стану боржника і встановлено, що будь-яке майно та доходи, на які можливо звернути стягнення у боржника відсутні. Так як станом на 10.01.2017 року заборгованість по виконавчому документу становить 57 974,75 грн., тому заявник просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладних на нього виконавчим провадженням.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою ОСОБА_2 оскаржив її в

____________________________________________________________________________ Головуючий у першій інстанції - Стаднічук Н.Л. Справа № 22ц/792/506/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № ухвала

апеляційному порядку та вказував, що судом не враховано те, що всі лікування апелянт здійснював за свій кошт, а боржник від винесення вироку і по теперішній час борг не сплатив. Апелянт зазначає, що судовим рішення борг був збільшений ще на 67418,20 грн., і становить приблизно 126 000 грн., однак боржник ухиляється від виконання судового рішення, а державна виконавча служба не застосовувала до боржника жодних штрафних санкцій. Тому, апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, в якій обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_3 до повного погашення боргу.

Представник Шепетівського міськрайонного відділу ДВС при вирішення апеляційної скарги покладається на думку суду.

Апелянт та ОСОБА_5 до суду не з»явилися, хоча про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим рішенням відсутній, а тому суд не вбачає підстав для обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктами 2 і 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підстави для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішенням про стягнення періодичних платежів

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи з вищевказаних положень, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як встановлено судом першої інстанції і це підтверджується матеріалами справи постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції Давидюк В.В. від 02.10.2015 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Шепетівського міськрайонного суду № 1-207 від 08.05.2013 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1 751,90 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 50000 грн. відшкодування моральної шкоди, 7000 грн. витрат за надання юридичної допомоги, а всього 58751,90 грн.

З довідки Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Хмельницькій області вбачається, що ОСОБА_3 у 1 кварталі 2016 року отримав дохід в сумі 1042,18 грн.

За повідомленням Шепетівського міського муніципального естрадно-духового оркестру № 16 від 27.07.2016 року за період з 16.06.2016 року по 30.06.2016 року з ОСОБА_3 утримано борг в сумі 377,15 грн.

Як вбачається із довідки Шепетівського міськрайонного центру зайнятості № 20-05/2023 від 26.10.2016 року ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітний з 06.07.2016 року.

Відповідно до довідки Шепетівського МРЦЗ № 22191754 від 23.01.2017 року з ОСОБА_3 утримується заборгованість за виконавчим листом.

Згідно актів державного виконавця від 12.11.2015 року у боржника відсутнє майно, а заходи щодо його розшуку виявилися безрезультатними.

Як слідує з відповіді ЦНПП з ВАТЗ з обслуговування м. Шепетівка, м. Нетішин, м. Славута, Ізяславського, Полонського, Славутського та Шепетівського районів УДАІ УМВС України в Хмельницькій області за ОСОБА_3 транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно листа Управління Держгеокадастру у Шепетівському районі Хмельницької області № 8-28-99.2-142/15-15 від 14.12.2015 року за ОСОБА_3 в м. Шепетівка та Шепетівському районі на праві власності земельна ділянка не зареєстрована, державний акт не видавався.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 11.07.2016 року вбачається, що постановою державного виконавця від 09.04.2014 року накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Згідно довідки Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області № 03.01/12166 від 12.08.2016 року ОСОБА_3 з питань отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіальних підрозділів УДМС України в Хмельницькій області не звертався.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме фіскальних чеків від 29.09.2015 року на суму 20 грн., 05.11.2015 на суму 20 грн., 01.12.2015 року на суму 20 грн., 02.07.2016 року на суму 203,71 грн., від 08.07.2016 року на суму 173,44 грн., 05.09.2016 року на суму 100 грн., 30.09.2016 року на суму 300 грн., від 20.01.2017 року на суму 100 грн. боржник періодично здійснював платежі на погашення боргу за виконавчим листом.

Звертаючись до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_3 державний виконавець зазначав, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Враховуючи вимоги ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо не врахування судом першої інстанції тих обставин, що 24.08.2008 року ОСОБА_3 скоїв злочин, заподіяв апелянту шкоду здоров»ю і з 2008 року по теперішній час він змушений лікуватися за власний рахунок, а ОСОБА_3 було засуджено за вчинений злочин та стягнуто матеріальну і моральну шкоди, однак державним виконавцем не було стягнуто будь -яких сум на виконання виконавчого документа є безпідставними, адже Шепетівським міськрайонним судом при винесені оскаржуваної ухвали були враховані зазначені обставини, однак ці обставини не можуть бути підставою саме для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, адже відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Посилання апелянта на бездіяльність державного виконавця при виконанні виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів не можуть переглядатися в суді апеляційної інстанції, оскільки ці обставини не були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Підстав в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк