Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/2533/17
Провадження № 2/191/1251/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
01.11.2017 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Матіяш С.К.
при секретарі - Шевченко А.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини,
24.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25.02.1978 року вона перебуває у зареєстрованому Зайцівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області шлюбі, про що складено актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Станом на теперішній час сторони не проживають однією сім'єю та розлучаються. У зв'язку з тим, що відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, а саме матеріально не допомагає утримувати дитину, ніякої матеріальної допомоги не надає позивач змушена була звернуться о суду. У зв'язку із викладеним, позивач просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 1500 гривень щомісяця на дитину, до досягнення дітьми повноліття.
Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджено двома рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, з особистими підписами відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно наданої суду копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.1978 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому Зайцівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області шлюбі, про що складено актовий запис № 4 (а.с.6).
Судом встановлено, що у сторін в період шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3, виданим 08 січня 2004 року виконкомом Зайцівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.5).
У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначається за домовленістю між ними.
Способом виконання батьками обов'язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.
Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст. 182 СК України, враховується 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Факт звернення позивача до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача свідчить про відсутність домовленості між сторонами щодо участі ОСОБА_2 в утриманні дитини. Так, останній, будучи належним чином повідомлений про слухання справи, не з'явився до суду з метою реалізації наданих процесуальних прав щодо подання доказів та заперечень, у разі їх наявності, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_2
Сторонам роз'яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181-184, 191 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 224-228 ЦПК України,
Задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іванівка Синельниківського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: С. К. Матіяш