АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

09 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус КМНО Мазарчук Наталія Володимирівна, ВДВС Подільського районного управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 року,

встановила:

у листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №3221, вчинений 20.10.2014 р. приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 р. позов було задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з даним позовом, позивач зазначав, що виконавчий напис було вчинено на підставі Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей, укладеного між ним та ОСОБА_2 10.10.2013 р. Даним виконавчим написом було визначено заборгованість по аліментам в сумі 145 800 грн. за період травень-жовтень 2014 р., пеня - в сумі 172 530 грн. за період з 12 квітня по 20 жовтня 2014 р. Однак позивач вважає, що було неправильно визначено суму заборгованості та пені.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 р. позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не впевнилась у безспірності вимоги та неправильно визначила розмір пені.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 196 СК України, ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», постанову КМ України від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Як видно з матеріалів справи, в п. 4.3. Договору між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) передбачено сплату аліментів в сумі 8 100 грн. на одну дитину, які здійснюються не пізніше 10 числа поточного місяця.

У виконавчому написі №3221 визначено розмір пені за період з 12 квітня 2014 р. по 20 жовтня 2014 р. з розрахунку платежу за один місяць, а розмір заборгованості по сплаті аліментів - за період з травня 2014 р. по жовтень 2014 р. (а/с 13, 14 т. 1). Цей же нотаріус вчиняв 11.04.2014 р. виконавчий напис №935, яким було звернуто стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по аліментам за період 4 місяців (без зазначення місяців) в сумі 97 200 грн. та визначено неустойку за період з 11 грудня 2013 р. по 11 квітня 2014 р. від всієї суми заборгованості на 91 день прострочення в сумі 88 452 грн. (а/с 177 т. 1). Вказаний виконавчий напис було визнано таким, що не підлягає виконанню рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 02.03.2015 р., яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.05.2015 р.

Відповідно до постанови КМ України від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено перелік документів для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Зокрема, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, в суд першої інстанції позивач ОСОБА_1 подавав копію ухвали судді Оболонського районного суду м. Києва від 02.12.2014 р. про відкриття провадження по справі за його позовом до ОСОБА_2, третя особа: ВДВС Подільського районного управління юстиції в м. Києві про зменшення розміру аліментів (а/с 67 т. 1). По даній справі рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.02.2017 р. за вказаним позовом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба і справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення заборгованості по сплаті аліментів було визначено розмір заборгованості по сплаті аліментів в сумі 427 900 грн. за період з 11.01.2014 р. по 11.04.2014 р. та з 11.11.2014 р. по 11.05.2016 р.

Враховуючи викладене, виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В. з порушенням вимог чинного законодавства щодо встановлення безспірності заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 р., №606-XIV, який втратив чинність 05.10.2016 р.) державним виконавцем розмір заборгованості із сплати аліментів визначається за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Враховуючи, що на виконання надійшов виконавчий напис, в якому було визначено суму заборгованості, у державного виконавця не було підстав для здійснення іншого розрахунку заборгованості по сплаті аліментів. Тому 21.10.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якому було вказано суму боргу за аліментами - 318 330 грн. (а/с 48 т. 1).

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 05 травня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий

Судді

№ справи: 756/15689/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2337/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Камбулов Д.Г.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.