справа № 165/10/17
провадження №2/165/185/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування Нововолинської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

04.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вимоги обґрунтовує тим, що її дочка ОСОБА_3 будучи у цивільному шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, народила сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьки неповнолітнім сином не цікавляться. Дитина проживає з позивачем вже сім років, вона займається його вихованням, утриманням, створює усі умови для гармонійного розвитку дитини. Вказує, що відповідачі повністю самоухились від виховання сина, не беруть ніякої участі в житті дитини, повністю ігнорують свої обов'язки. Батьки не займаються вихованням сина, не турбуються про його самопочуття та здоров'я, не цікавляться його розвитком, матеріально дитину не забезпечують, не проявляють жодної зацікавленості в подальшій долі дитини. Крім того, зазначає, що відповідачі ведуть антигромадський спосіб життя, ніде не працюють, вживають наркотичні засоби, були засуджені за вчинення крадіжок та збут наркотичних засобів. Така негативна поведінка відповідачів шкодить психологічному розвитку дитини. Стверджує, що ніхто не чинив і не чинить перешкоди батькам в спілкуванні з сином, проте вони абсолютно не бажають брати відповідальність на себе і повністю ігнорують обов'язки покладені на них по вихованню дитини. Крім того, відповідачі звернулися з нотаріально завіреними заявами до органу опіки та піклування в яких надали згоду на позбавлення їх батьківських прав. Просять позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Аліменти з відповідачів на утримання неповнолітньої дитини просить не стягувати, судові витрати покласти на позивача.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином через засоби масової інформації

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради Думич І.О. в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.48)

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

ОСОБА_6 проживає разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї ЖКП №2 від 15.11.2016 року (а.с.8)

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.12.2016 року (а.с.9) неповнолітній ОСОБА_4 протягом семи років проживає разом з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1, які займаються його вихованням та забезпечують усім необхідним. Батьки не приймають участі у вихованні та утриманні дитини.

Відповідач ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП (а.с.13-15) Неодноразово був засуджений Нововолинськими міським судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, відбував покарання у виді позбавлення волі (а.с.62-21).

Вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 23.04.2012 року (а.с.22) ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Як вбачається з висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №581 від 22.12.2016 року (а.с.10,11), що беручи до уваги, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків, не займаються матеріальним утриманням і вихованням дитини, не спілкуються з нею і не цікавляться сином, перебування їх в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 подали до органу опіки та піклування нотаріально завірені заяви про згоду на позбавлення їх батьківських прав відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25,27).

Таким чином, в суді встановлено, що відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3 самоухилилися від виконання батьківських обов'язків стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_4, не проявляють про нього щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займаються, будучи здоровими та працездатними, матеріально її не утримують, і така їх винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов'язками.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини.

Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Враховуючи наведені норми і роз'яснення, суд повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів неповнолітньої дитини, беручи до уваги, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 тривалий час ухиляються від обов'язку по вихованню неповнолітнього сина, неналежно ставляться до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, вживають наркотичні засоби, неодноразово притягались до адміністративної та кримінальної відповідальності, за таких умов дитина не може нормально розвиватись та виховуватись, що негативно впливає на фізичне та психологічне здоров'я дитини та створює загрозу її життю, матеріально не утримують дитину, будучи працездатними особами.

Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 до свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідачів і умисне ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини. Така поведінка відповідачів шкодить правам та інтересам їх дитини, негативно впливає на її психологічний стан.

Враховуючи вище наведене, суд позов задовольняє і позбавляє ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст. ст. 60, 84, 88, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164, 166 Сімейного Кодексу України, -суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Нововолинська Волинської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук