У Х В А Л А

10.11.2017 Справа №607/13953/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до відповідача ОСОБА_2, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1,покликаючись на те,що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя .

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1-7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Вимогами п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Натомість позивачем не зазначено ціну позову.

Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України встановлено, що у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Однак, до позовної заяви не долучено документ, який підтверджував би вартість спірного майна квартири, при цьому, у вказаній позовній заяві позивачка зазначає, що ціна позову ще не визначена.

З метою встановлення дійсної вартості нерухомого майна позивач вправі звернутися до субєктів оцінної діяльності.

Відповідно із вимогами п.п.1 п. 1ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, тобто 640 гривень та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, тобто 8000 гривень.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає до сплати має становити 1 відсоток ціни позову, що визначається із дійсної вартості спірного нерухомого майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, долучені до позовної заяви копії документів належним чином не засвідчені.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "згідно з оригіналом"; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Відповідно до п. 5-6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вказаних вимог закону позивачкою не в повному обсязі викладені обставини на обґрунтування позовних вимог та зазначено доказів на підтвердження зазначених обставин.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищенаведені обставини, суддя вважає, що дану позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу пятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без руху, надавши позивачу пятиденний термін з дня отримання копії ухвали судді для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

СуддяОСОБА_3