АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 754/17/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: ШевчукО.П.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6867/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченка М.М., Рейнарт І.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року у справі за поданням державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві звернувся до суду із поданням, в якому просив суд: обмежити боржника ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання останнім зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду згідно виконавчого листа N 2 - 1026 від 21.06.2012, виданого Деснянським районним судом міста Києва.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон України громадянина України ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1 без вилучення паспортного документу до повного виконання зобов'язань, покладених на нього рішеннями суду згідно виконавчого листа N 2 - 1026 від 21.06.2012, виданого Деснянським районним судом міста Києва.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити в задоволенні подання державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5, мотивуючи тим, що ухвалу суду першої інстанції є необгрунтованою, суперечить п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», п. 3 ч. 1 ст. 210 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не встановлено обставин, які б свідчили, що саме за винної та умисної поведінки боржника неможливо виконати рішення суду. Жодних доказів відчуження боржником ОСОБА_5 належного йому майна, приховування доходів чи інших незаконних дій, які б свідчили про умисне ухилення його від виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011 в оскаржуваній ухвалі не наведено. В свою чергу, ОСОБА_5 погашається заборгованість перед ОСОБА_6, про що свідчать платіжні квитанції. Представники боржника ОСОБА_5 систематично з'являються на виклики державного виконавця та надають докази про здійснення ОСОБА_5 погашення боргу. Сам ОСОБА_5 перебуває у важкому стані у зв'язку з хворобою нирок, проведеним хірургічним втручанням, а тому особисто не міг з'являтися на виклики держвиконавця, про що свідчить Виписка з історії хвороби №14332/1776 від 18.10.2106 по 21.10.2016. Вважає, що посилання суду на погашення ОСОБА_5 заборгованості по іншим зобов'язанням не може бути доказом умисного ухилення від виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13.10.2011.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Представники стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_8, ОСОБА_9 заперечували проти доводів скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представник Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Нефедова О.С. просила ухвалу суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі "Про виконавче провадження" (далі - Закон ).

Державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням - п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону.

Підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Так, зокрема громадянинові України може бути тимчасового відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов′язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов′язань - у п. 5 ч. 1 ст. 6.

Вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2012 року змінено рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2011 року та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 борг за договором позики в розмірі суми позики - 2 686 294,40 грн., 3% річних від суми боргу - 167 069,69 грн., судовий збір - 1700,00 та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та відповідно до вимог статті 126 Конституції України, 14 ЦПК України є обов′язковим до виконання.

З метою примусового виконання вказаного рішення 21 червня 2012 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист та стягувачем ОСОБА_6 пред′явлено для примусового виконання до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

03 квітня 2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 37305248.

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби, Державної автомобільної інспекції у м. Києві, Головного управління земельних ресурсів у м. Києві, Пухівської сільської ради Броварського району Київської області, Київського обласного головного управління земельних ресурсів Держкомзему України, Відділу Держкомзему агентства Київської області, КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна», БТІ Броварського району м. Бровари, відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно, ВГІРФО Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, Державної міграційної служби України, Державної комісії з цінних паперів та фону ринку України, до адресного бюро м. Києва.

Із отриманої відповіді регіонального сервісного центру в м. Києві вбачається, що згідно даних бази автоматизованої системи МВС інформація про перебування на реєстраційному обліку транспортних засобів на ім'я ОСОБА_5 відсутня (а.с. 11).

Відповідно до відповіді Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва дані про доходи ОСОБА_5 відсутні (а.с. 56-57).

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано будинок за адресою: АДРЕСА_2; квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,132 га в АДРЕСА_2 (а.с. 5-10).

Постановою державного виконавця від 08 квітня 2013 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику та від 17 травня 2013 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить боржнику (а.с. 45).

Актом державного виконавця Броварського МРУЮ від 13 лютого 2014 року описано та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,132 га в АДРЕСА_2.

Відомості інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно свідчать про те, що нерухоме майно будинок за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка площею 0,132 га в АДРЕСА_2, яке належить на праві власності боржнику ОСОБА_5, забезпечене обтяженням в інтересах особи - ОСОБА_11 відповідно до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 12 травня 2014 року в рамках цивільної справи № 2-3470/14 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 заборгованості по договору позики в сумі 7 516 383,22 грн. (а.с. 115-119). А постановою прокурора Шевченківського району м. Києва від 01 лютого 2010 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1.

На час проведення виконавчих дій з виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 боргу за договором позики в сумі 2 855 184,09 грн. (ВП № 37305248) обтяження згідно ухвали суду від 12 травня 2014 року та постанови прокурора від 01 лютого 2010 року не скасовані, а тому примусове звернення стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику в рамках виконавчого провадження ВП № 37305248 є неможливим.

Станом на грудень 2016 року рішення суду боржником ОСОБА_5 в рамках виконавчого провадження ВП № 37305248 виконано частково.

Також із поданих матеріалів та пояснень осіб, які беруть участь у справі встановлено, що державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві неодноразово направлялись подання в суд про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5.

Останнім судовим рішенням від 12 січня 2016 року, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва, відмовляючи в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5, виходила з того, що у матеріалах справи відсутні докази про обізнаність боржника про відкриття виконавчого провадження та вчинення інших виконавчих дій направлених на виконання рішення суду (а.с. 89-91).

З метою усунення обставин, що стали підставою для відмови в задоволенні подання, державним виконавцем вчинені наступні виконавчі дії:

25 січня 2016 року винесено постанову про доручення проведення опису та арешту майна боржника за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 38).

18 лютого 2016 року надіслано рекомендованим листом на адреси боржника та його представника ОСОБА_4 вимогу про допуск 01 березня 2016 року о 15-00 год. державного виконавця для проведення опису та арешту майна, що належить на праві власності боржнику за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 36, 37).

Виходом державного виконавця за вказаною адресою 01 березня 2016 року боржника не розшукано, двері будинку (ворота) ніхто не відкрив, про що державним виконавцем складено акт (а.с. 39).

01 червня 2016 року державним виконавцем надіслано вимогу боржнику та його представнику ОСОБА_4 про зобов'язання боржника з'явитися до державного виконавця 15 червня 2016 року для сплати боргу за виконавчим провадженням ВП № 37305248 або надання документів про погашення заборгованості (а.с. 30). Дана вимога отримана боржником та його представником 06 червня 2016 року (а.с. 31, 32).

Постановою від 19 серпня 2016 року накладено арешт на кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк», ПАТ «ВТБ». ПАТ «ОТП», ПАТ «Ощадбанк», ПАТ «Райффайзенбанк Аваль», ПАТ «Укрсоцбанк» та належить боржнику ОСОБА_5 (а.с. 24). У зв'язку з відсутністю на обслуговуванні в банку клієнта ОСОБА_5 постанови повернуті без виконання (а.с.25, 26, 27, 28, 29).

30 вересня 2016 року надіслано виклик про зобов'язання боржника з'явитися до державного виконавця 12 жовтня 2016 року для сплати боргу за виконавчим провадженням ВП № 37305248 або надання документів про погашення заборгованості (а.с. 20). Виклик вручено боржнику 10 жовтня 2016 року, його представнику 05 жовтня 2016 року, що підтверджується довідкою УДППЗ «Укрпошта» про відстеження пересилання (а.с. 21, 22).

Повторно 11 листопада 2016 року здійснено виклик про зобов'язання боржника з'явитися до виконавчої служби та надати пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання; достовірні відомості про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності; про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності; про майно, що перебуває в заставі/іпотеці; про майнові права, на яке може бути звернуто стягнення; копії паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон; довідку про склад сім'ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві власності. Виклик вручено боржнику за двома адресами - 16 листопада 2016 року, 19 листопада 2016 року та представнику боржника - ОСОБА_4 - 16 листопада 2016, що підтверджується довідкою УДППЗ «Укрпошта» про відстеження пересилання (а.с. 17, 18, 19).

Виклик державного виконавця від 25 листопада 2016 року, яким зобов'язано ОСОБА_5 з'явитися до державного виконавця 09 грудня 2016 року для сплати боргу за виконавчим провадженням ВП № 37305248 або надання підтверджуючих документів про сплату, отриманий боржником 03 грудня 2016 року, що підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень (а.с. 15).

Як встановлено колегією суддів та підтверджується матеріалами справи, що боржник обізнаний про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2012 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_6 борг за договором позики в розмірі суми позики - 2 686 294,40 грн., 3% річних від суми боргу - 167 069,69 грн., судовий збір - 1700,00 та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн.

На вимоги (виклики) державного виконавця боржник ОСОБА_5 не з'являвся до відділу ДВС, письмових поясненнях та документів про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності; про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності; про майно, що перебуває в заставі/іпотеці; про майнові права, на яке може бути звернуто стягнення; копії паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон; довідку про склад сім'ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві власності не пред'явив. Допуск до будинку, що належить на праві власності за адресою: АДРЕСА_2 державному виконавцю для проведення опису та арешту майна боржником також не надано.

Такі дії боржника ОСОБА_5 свідчать про здійснення перешкод у вчиненні державним виконавцем дій щодо примусового виконання судових рішень.

Таким чином, боржник ОСОБА_5, усвідомлюючи свій обов'язок щодо виконання рішення суду, в порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, свідомо не виконує належні до виконання зобов'язання.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання зобов′язань, покладених на нього судовим рішенням, зроблений на підставі наданих сторонами доказів та у відповідності з встановленими судом фактичними обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що його представник систематично з'являються на виклики державного виконавця та надає докази про погашення боргу не спростовують факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, ненадання допуску до будинку, що належить на праві власності боржнику.

Крім того, надані боржником квитанції про часткове виконання судового рішення не свідчать про систематичний характер виконання судового рішення від 10 травня 2012 року, оскільки з часу відкриття виконавчого провадження (03 квітня 2013 року) боржником на погашення боргу в сумі 2 855 184,09 грн. сплачено лише 56 850,00 грн. за період з 05 травня 2015 року по 08 грудня 2016 року. Дані відомості відображені в реєстрі виконавчих дій.

До того ж, надані розписки про оплату у добровільному порядку боргу за іншими зобов'язаннями від 16 квітня 2015 року, 11 березня 2015 року, 04 травня 2015 року на суму 5 000,00 доларів США, 10 000,00 доларів США, 3 000,00 доларів США свідчить про те, що майновий стан боржника дозволяє погашати борги у значних розмірах (а.с. 53, 54, 55).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 03 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: