Справа № 513/784/16-ц
Провадження № 2-др/513/3/17
Саратський районний суд Одеської області
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансторгруп», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Західний Буг» про визнання права спільної сумісної власності, визнання свідоцтва про державну реєстрацію машини недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння,
30 серпня 2017 року Саратським районним судом Одеської області було ухвалене рішення у зазначеній цивільній справі.
При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, у зв'язку з чим, суд ініціював питання про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою осіб або з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 20 постанови № 14 Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі.
Згідно рішення Саратського районного суду Одеської області від 30 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Трансторгруп», ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватного підприємства «Західний Буг» про визнання права спільної сумісної власності, визнання свідоцтва про державну реєстрацію машини недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння позов задоволено частково. За ОСОБА_1 визнано право спільної сумісної власності на 77,9% частки у комбайні CASE IH AFX 8010 серійний номер НОМЕР_3 двигун № НОМЕР_2; визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_1 від 23 червня 2008 року, видане на ім'я ОСОБА_4. В решті позовних вимог відмовлено.
Питання про розподіл судових витрат судом не вирішено.
Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне судові витрати розподілити пропорційно задоволених позовних вимог, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 6890 гривень; з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнути сплачений судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 551, 20 гривень.
Керуючись ст.ст. 79, 88, 220 ЦПК України,
суд
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана до апеляціцйного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Т. Я. Кожокар