БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/55/17
Справа № 356/2089/16-ц
16.03.2017 року Березанський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Дудар Т.В.,
за участю секретаря Харченко Ж. В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності,
У грудні 2016 року до суду із позовом про визнання права спільної сумісної власності звернулася ОСОБА_1 Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона 05 жовтня 1996 року одружилася з відповідачем - ОСОБА_3 Їх шлюб зареєстрований 05 жовтня 1996 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 95. Від подружнього життя сторони мають двох дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З червня 2014 року ОСОБА_3 за місцем реєстарції (АДРЕСА_1) не проживає, працює викладачем у Київському медичному коледжі № 3, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 Спільне господарство позивач з відповідачем перестали вести з червня 2016 року. 26 січня 2015 року Березанський міський суд Київської області виніс рішення про задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Вказане судове рішення набрало законної сили 13 лютого 2015 року. Під час перебування сторін у шлюбі ними було придбано за спільні кошти за 29 704 (двадцять дев'ять тисяч сімсот чотири) гривні житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Згідно договору купівлі-продажу від 14 листопада 2008 року, який оформлявся у м. Березань Київської області приватним нотаріусом Лялик О.В., покупцем було визначено ОСОБА_3 Для укладення вказаного договору позивач давала нотаріально засвідчену згоду. У зв'язку з тим, що куплений сторонами будинок був зареєстрований на ОСОБА_3, позивач не повній мірі може реалізовувати свої права, тому просила визнати за нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на жилий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до суду не з'явився відповідач. Позивач та її представник проти розгляду справи у заочному порядку, за відсутності відповідача, не заперечували.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, у заочному порядку.
Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.
Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України).
Частиною 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
З наведеного випливає, що власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування.
Судом встановлено, що 05 жовтня 1997 року сторонами було укладено шлюб, актовий № 95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (виданим повторно) серії НОМЕР_2 16 липня 2014 року Відділом ДРАЦС РС Березанського міського управління юстиції у Київській області (а.с. 6).
Як вбачається із копії рішення Березанського міського суду Київської області від 26 січня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано, вказане судове рішення набрало законної сили 13 лютого 2015 року (а.с. 7).
Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 14 листопада 2008 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2716, посвідченого приватним нотаріусом Березанського міського нотаріального округу Лялик О.В., ОСОБА_3 придбав будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 48,6 кв. м; житловою площею 30,0 кв. м; з господарськими будівлями: погріб - В (2), сарай - Б (3), убиральна - Г (4), господарські споруди - № 1, к (5) (а.с. 8).
Суд звертає увагу, що на час укладення вказаного договору купівлі-продажу сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем повною мірою доведено наявність юридично визначеного факту перебування у шлюбних відносинах із ОСОБА_3 на момент придбання ним спірного будинку. Отже, будинок по АДРЕСА_1 є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Тому з цих підстав заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.
За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач при подачі позову сплатила судовий збір у розмірі 1707 (одну тисячу сімсот сім) гривень 00 коп. (а.с. 3, 21). Таким чином, відповідачу належить сплатити ОСОБА_1 зазначену суму на відшкодування понесених нею судових витрат.
Керуючись ст. 60, 61, 63 СК України, ст. 10, 11, 14, 15, 60, 79, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права спільної сумісної власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на житловий будинок загальною площею 48,6 кв. м; житловою площею 30,0 кв. м; з господарськими будівлями: погріб - В (2), сарай - Б (3), убиральна - Г (4), господарські споруди - № 1, к (5), розташований у АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на відшкодування судових витрат 1707 (одну тисячу сімсот сім) гривень 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, до Апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.
Суддя Т.В. Дудар