Провадження №2-з/193/1/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

14 березня 2017 року сел.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кащук Д. А. розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по договору позики,-

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по договору позики.

14 березня 2017 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач по справі з заявою про забезпечення позову, згідно якої просить суд накласти арешт на все нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу, ОСОБА_2, і знаходиться у нього або в інших осіб та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна та заборонити відповідачу, ОСОБА_2, субєктам здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно іншого речового права (права оренди) на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва:

кадастровий номер :02:004:0092 , площею 7,7685 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:002:0079 , площею 7,5304 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:002:0080 , площею 7,3676 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0231 , площею 7,1355 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0230 , площею 7,1355 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0217 , площею 7,1355 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0219 , площею 7,1356 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:002:0135 , площею 8,64 га , знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:002:0140 , площею 8,7465 га , знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:002:0143 , площею 9,33 га , знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:002:0142 , площею 8,57 га , знаходиться на території Гуляйпільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:001:0062 , площею 9,2904 га , знаходиться на території Нововасилівської(Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:001:0066 , площею 9,8306 га , знаходиться на території Нововасилівської(Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:004:0050 , площею 7,5518 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:004:0051 , площею 7,2023 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0218 , площею 7,1355 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0221 , площею 7,1233 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0222 , площею 7,1356 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0220 , площею 7,1355 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:005:0223 , площею 8,1221 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:001:0080 , площею 7,3494 га , знаходиться на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :01:001:0067 , площею 9,7837 га , знаходиться на території Нововасилівської(Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області;

кадастровий номер :02:004:0047 , площею 8,009 га , знаходиться на території Жовтневої (Вакулинської) сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

В обґрунтування поданої заяви вказує, що розмір заборгованості по договору позики становить 947 816,18 грн., проценти за користування позикою - 147 284,92 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., тому розмір позовних вимог становить значну суму.

У відповідача на праві власності знаходиться нерухоме та рухоме майно, яке він може в будь-який момент відчужити на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник вважає, що відповідач умисно затягує судовий розгляд та не зявляється до суду з метою здійснення в цей момент відчуження рухомого та нерухомого майна.

Зазначає, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 13.03.2017 року (додається), за відповідачем ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстровано інше речове (майнове) право, а саме право оренди на земельні ділянки, які відповідач обробляє та має прибуток.

Посилається на те, що посіви та майбутній урожай на вказаних земельних ділянках належать відповідачу на праві власності і на це майно, в подальшому, може бути накладено арешт з метою його реалізації на торгах, в рамках виконавчого провадження, і зарахування коштів на рахунок стягувача з метою виконання судового рішення.

Зазначає, що відповідач, дізнавшись про судовий розгляд цивільної справи стосовно нього, відразу вжив заходів по переоформленню іншого речового права (права оренди) на третіх осіб. Так, позовна заява надійшла до суду 07.02.2017 року, а ОСОБА_2 02.03.2017 року вже частково переоформив та зареєстрував договори суборенди земельних ділянок на третіх осіб (ОСОБА_3), це видно з даних Державного реєстру речових прав, а саме, розділ актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права.

Стверджує, що відповідач позбувається своїх майнових прав, щоб в подальшому в рамках виконавчого провадження з нього неможливо було стягнути заборгованість, що ставить в подальшому під сумнів виконання рішення суду.

Звертає увагу суду на те, що у відповідності до нової редакції Закону України «Про виконавче провадження (ст.10 Закону) - заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Таким чином, з метою подальшого недопущення зі сторони відповідача будь-яких дій, направлених на переоформлення іншого речового права (права оренди), що належить йому, позивач вважає, що необхідно забезпечити позов і заборонити відповідачу та субєктам здійснення державної реєстрації речових прав, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно іншого речового права (права оренди) на вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали, додані до заяви про забезпечення позову, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково, з огляду на наступне:

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а ч.3 ст. 152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним з видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд оцінює обґрунтованість доказів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог; ймовірності ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які є учасниками даного судового розгляду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно розяснень, наданих судам в п.20 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (ст.ст.151,152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до ст.976 ЦК (судовий секвестр).

Як вбачається з поданої позовної заяви, предметом заявлених позивачем позовних вимог є стягнення заборгованості по договору позики в сумі 947 816,18 грн., процентів за користування позикою в сумі 147 284,92 грн., витрат на оплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., тому судом враховується, що розмір позовних вимог, заявлених позивачем, становить значну суму.

За вказаних обставин, враховуючи підстави та предмет заявлених позивачем позовних вимог, суд вважає, що за наявності спору між сторонами щодо стягнення значної суми заборгованості за договором позики, є достатні підстави вважати, що подальше відчуження рухомого та нерухомого майна на користь третіх осіб, утруднить виконання рішення суду та ускладнить реалізацію позивачем своїх прав в разі можливого задоволення позову.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви представника позивача в частині забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_2 та необхідність вжиття заходів забезпечення позову у запропонований останнім спосіб.

Розглянувши вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, субєктам здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно іншого речового права (права оренди) на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, судом враховується наступне:

Як розяснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особа, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Судом враховано обставину, що заявником не доведено надання власниками земельних ділянок згоди щодо передачі їх у суборенду, що має також вагоме значення у реалізації права власності власниками вказаних земельних ділянок .

Як вбачається із матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, відповідач є лише орендодавцем, внаслідок чого у відповідача у наявності лише право оренди земельних ділянок на підставі договорів оренди з власниками цих земельних ділянок, внаслідок чого обраний позивачем спосіб забезпечення позову може порушувати права інших осіб та обмежити їх права, як господарюючого субєкта.

Крім того, обраний позивачем спосіб забезпечення позову значно перевищує розмір позовних вимог та не є співмірним заявленому позову, що не відповідає вимогам ч.3 ст.152 ЦПК України.

З врахуванням викладеного, вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу, субєктам здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, в тому числі державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб'єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчинення будь-яких реєстраційних дій стосовно іншого речового права (права оренди) на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є необгрунтованими, не підтверджені матеріалами поданої заяви та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №193/129/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по договору позики, задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, що належить відповідачу, ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, і знаходиться у нього або в інших осіб та заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна.

В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити, як необґрунтованій.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України допустити негайне виконання ухвали суду. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити для виконання до Софіївського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області

Про виконання постанови негайно повідомити суд.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д .А. Кащук