АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Ластовка Н.Д.
№22-ц/796/4050/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2016 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

У мотивування вимог посилалася на те, що 16 серпня 2003 року між нею та відповідачем укладено шлюб.

У шлюбі мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом із нею і перебуває на її утриманні.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати їхню дитину, не забезпечує в достатній мірі утримання дитини, не приділяє їй час: приходить пізно з роботи, а вихідні проводить у власних інтересах.

Відповідач аліменти нікому не платить, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає.

З урахуванням наведеного просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки (але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до отримання донькою повної вищої освіти.

05 грудня 2016 року ОСОБА_3 подала заяву про додаткову вимогу, в якій, посилаючись на ст. 185 СК України, зазначала, що доньці ОСОБА_4 встановлено діагноз бронхіальна астма, тому вона потребує постійного лікування, особливого догляду та щорічного оздоровлення - спелеотерапії в соляних шахтах, які розташовані за межами території України, в зв'язку з чим виникають додаткові виграти.

З урахуванням наведеного просила суд стягувати з ОСОБА_2:

- аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від заробітку ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4, до отримання донькою повної вищої освіти;

- за необхідності лікування або обстеження ОСОБА_4, а також забезпечення літнього відпочинку, сплачувати на її користь 50% від сум, зазначених у документах про сплату лікування або обстеження, оздоровлення та відпочинку, виданих організацією, що проводитиме лікування, оздоровлення чи обстеження або організовуватиме відпочинок протягом тридцяти днів з моменту представлення йому вказаних вище документів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що враховуючи, що він не проживає окремо від дитини та її матері, упродовж 2016 року регулярно сплачував на користь позивачки грошові кошти (у розмірі 26 892,50 грн), причому частина з них спрямовувалась не лише на задоволення потреб дитини, а й на погашення кредиту (строк якого закінчився), і позивачем не доведено факту ухилення з його сторони від виконання батьківського обов'язку по утриманню дитини, тому позов має бути задоволений лише в частині визнаних ним вимог.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_3, у задоволенні яких відмовлено, не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Стягуючи аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має офіційне місце роботи та регулярно отримує заробітну плату, не має інших утриманців та соціальних зобов'язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 16 серпня 2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що вбачається з Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 16.08.2003 року. (а.с. 8)

У шлюбі мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 12 жовтня 2004 року. (а.с. 7)

За даними Довідки, виданої ТОВ «Інвестбудгаличина» від 08.12.2016 року, в квартирі АДРЕСА_1, яка придбана ОСОБА_3 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.10.2015 року, зареєстровані: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 97-98, 99)

Згідно Виписки №5426 із медичної карти стаціонарного хворого у поліклініці за місцем проживання, складеної Київською міською дитячою клінічною лікарнею №2, ОСОБА_4 (період надходження у стаціонар з 24.07.2016 року по 04.08.2016 року) має захворювання бронхіальна астма. (а.с. 9-10)

Відповідно до Довідки, виданої директором Дитячої музичної школи №9 від 28.11.2016 року №119, ОСОБА_4 навчається у Дитячій музичній школі №9 по класу фортепіано (п'ятий рік навчання). (а.с. 107)

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів, ОСОБА_3 зазначала, що ОСОБА_2 добровільно не бажає виконувати батьківські обов'язки щодо належного утримання дитини ОСОБА_4

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12 червня 1998 року №16 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи аліменти у частці від заробітку (доходу) ОСОБА_2 (у розмірі 1/4 його заробітку), судом першої інстанції враховано положення ст. ст. 182, 183 СК України.

Так, ОСОБА_2 є працездатним, офіційно працює в ПАТ «Райфайзен Банк Аваль», отримує заробітну плату.

Відомостей про наявність у ОСОБА_2 інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина відповідачем суду не надано.

Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 фактично не погоджується з розміром аліментів, який визначений судом першої інстанції, та просить визначити йому аліментив розмірі 1/8 частини з усіх видів його заробітку.

Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави апеляційному суду зменшити розмір аліментів.

Посилання апелянта на те, що упродовж 2016 року він регулярно сплачував на користь позивача грошові кошти (у розмірі 26 892,50 грн), частина яких спрямовувалась і на задоволення потреб дитини, і на погашення кредиту, а позивачем не доведено факту ухилення з його сторони від виконання батьківського обов'язку по утриманню дитини, не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відповідачем не надано доказів, що саме ці кошти перераховувалися ним як аліменти на дитину.

У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 04.11.2016 року, подана на ім'я Голови Правління ПАТ «РайфФайзен Банк Аваль», в якій відповідач просить 1/8 частину його заробітної плати утримувати та перераховувати в якості аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 на користь матері ОСОБА_3, однак вказана заява подана після подачі ОСОБА_3 позовної заяви про стягнення аліментів, а тому підстав вважати, що сторони дійшли згоди щодо визначення аліментів саме в такому розмірі немає. (а.с. 36)

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визначення розміру аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Всі ці доводи були предметом судового дослідження і суд дав їм оцінку.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А.Шебуєва