Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9084/15-ц Головуючий у 1-й інст. Шалота К. В.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 Просив стягнути борг за договором позики в сумі 10 000 грн. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 30 вересня 2014 року надав у борг ОСОБА_2 10 000 грн., які останній зобов'язався повернути після отримання виплат від страхової компанії, про що надав розписку. Кошти були передані відповідачу в присутності трьох свідків. Відповідач коштів не повернув. На лист-прохання про добровільну сплату боргу не відреагував.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зокрема посилається на те, що суд неправильно встановив характер спірних правовідносин та ухвалив несправедливе рішення. Зазначає, що ОСОБА_2 отримав відшкодування від страхової компанії за пошкоджений автомобіль, але йому (позивачу), наданих у позику коштів, не повернув, що призвело до безпідставного збагачення відповідача за його (позивача) рахунок.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що хоча зміст розписки підтверджує факт передачі ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 10 000 грн. ОСОБА_2 та отримання останнім цих коштів, однак правова природа вказаної розписки не вказує на виникнення між сторонами правовідносин позики за ст.1049 ЦК України.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції сторони визнали ту обставину, що 30 вересня 2014 року по вул. Вітрука в м. Житомирі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. В силу ч.1 ст.61 ЦПК України обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України).

Зі змісту оригіналу розписки від 30 вересня 2014 року, яку надав суду позивач, убачається, що ОСОБА_2 кошти в сумі 10 000 грн. від ОСОБА_1 в якості компенсації за пошкодження автомобіля Опель, що мало місце 30 вересня 2014 року по вул. Вітрука в м. Житомирі, отримав. У розписці також зазначено: «Дану суму зобов'язуюсь повернути виключно після надходження на мій рахунок … страхових коштів. ОСОБА_2» (а.с.28).

Відповідно до довідки, приєднаної до матеріалів справи, 29 грудня 2014 року страхова компанія перерахувала ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 18 006 грн. 03 коп. за договором страхування від 12 серпня 2014 року №АІ 2899738.

Внаслідок ДТП ОСОБА_2 набув абсолютного права на відшкодування шкоди безпосередньо ОСОБА_1 незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність останнього. ОСОБА_1 зобов'язаний був відшкодувати ОСОБА_2 спричинену внаслідок ДТП шкоду. На виконання цього обов'язку відповідач отримав від позивача 10 000 грн.

Разом із тим, як убачається зі змісту розписки за домовленістю сторін борг, що виник із вищевказаних підстав (деліктних зобов'язань), був замінений позиковим зобов'язанням відповідно до положень ч.1 ст.1053 ЦК України, оскільки у разі отримання страхового відшкодування відповідач зобов'язався повернути ОСОБА_1 10 000 грн.

Отримавши страхове відшкодування, відповідач коштів у сумі 10 000 грн. позивачу не повернув. Наявність оригіналу розписки у позивача підтверджує невиконання відповідачем свого обов'язку щодо повернення отриманої ним суми коштів (ч.3 ст.545 ЦК України).

Заміна боргу позиковим зобов'язанням проведена з додержанням вимог про новацію, передбачених ст.604 ЦК України, і здійснена у формі, встановленій для договору позики, передбаченій ст.1047 ЦК України, що також убачається зі змісту розписки.

Пояснення відповідача про те, що словосполучення у розписці «ОСОБА_2» не є його підписом не змінює висновків щодо дотримання сторонами письмової форми правочину, враховуючи той факт, що відповідач у судовому засіданні визнав власноручне написання ним розписки, що з урахування інших вищевказаних обставин у даній справі розцінюється як підпис сторони у розумінні положень п.2 ст.207 ЦК України.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, то суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції на підставі ст.309 ЦПК України та ухвалює нове рішення, яким задовольняє позов у повному обсязі. Судові витрати, понесені та документально підтверджені позивачем, окрім зайво сплачених, покладаються на відповідача згідно ст.88 ЦПК України, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,309,313-314,316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Корольовского районного суду м. Житомира від 07 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10 000 грн. боргу за договором позики та 511 грн. 56 коп. у відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча

Судді: