Справа №173/147/17
Провадження №2/173/290/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася позивач ОСОБА_1В, з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, згідно якого просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно, до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 02.07.1994 року вона уклала шлюб з відповідачем.

В період шлюбу в них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Син навчається в Дніпродзержинському металургійному коледжі на першому курсі денної форми навчання.

В зв'язку з навчанням їх син потребує матеріальної допомоги , що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що її затрати в зв'язку з навчанням сина складаються з витрат на одяг, на харчування на придбання канцелярських товарів. Її прибутку недостатньо для задоволення потреб сина в зв'язку з навчанням

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням в сумі 1000 грн., при цьому пояснив, що на даний час він не працює, але в нього вирішується питання про працевлаштування. Тому він в змозі буде платити аліменти в даному розмірі. також підтвердив, що він має заборгованість по аліментам, які не платив так як хворів та навчався.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав, не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері. Також підтвердив, що в зв'язку з навчанням мати витрати на проїзд до місця навчання та назад, на купівлю одягу, взуття на харчування, оплату за користування послугами інтернету. Витрати на придбання канцелярських товарів несе він сам за рахунок стипендії. Він в зв'язку з навчання отримує стипендію в розмірі 800 грн. Вважає, що аліменти з батька можуть бути стягненні в меншій сумі, так як батько хворіє та на даний час не має роботи.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1994 року, який був розірваний 30.03.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу

В період шлюбу в сторін народивсь син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого батьком дитини записаний відповідач.

Після розірвання шлюбу між сторонами, син сторін залишився проживати з позивачкою та перебувати на її утриманні, з відповідача за рішенням суду на користь позивачки були стягнені аліменти на утримання сина до виповнення 18 років.

Судом встановлено, що з 01.09.2014 року син сторін навчається у Дніпродзержинському металургійному коледжі. Орієнтований строк закінчення навчання 30.06.2018 року, навчання здійснюється на бюджетній основі, що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що повнолітній син сторін проживає разом з позивачкою та в зв'язку з навчанням перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері. Відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним 18 років, що позивачем не заперечується.

В зв'язку навчанням сина позивачка несе витрати пов'язані з витрат на проїзд, на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, оплату послуг інтернету . Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням сина. Син сторін отримує стипендію в сумі 800 грн., але даних коштів для забезпечення всіх потреб, пов'язаних з навчанням не вистачає

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач доказів про доходи суду не надала. Відповідач не працює та не має постійного прибутку. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має. Позивач має ще одну неповнолітню дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст.. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Виходячи з того, що відповідач на даний час не працює та не має постійного прибутку, має заборгованість зі сплати аліментів. А також те, що відповідач визнає позовні вимоги в повному об'ємі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням в твердій грошовій сумі 1000 грн., з наступною індексацією відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 03.02.2017 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв'язку з навчанням з цієї дати і до 30.06.2018 року, тобто до закінчення навчання.

Відповідно до пп.1 п. 1 ст. 367 рішення суду в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням - задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з навчанням в твердій грошовій сумі 1000 грн.. з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 03.02.2017 року і до 30.06.2018 року включно, тобто до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць піддіти негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана. У випадку подання апеляційної скарги, рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.