АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/264/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Дунаєв С. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріГаджієвій Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник», Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про визнання права власності на квартиру, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник», Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про визнання права власності на квартиру.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона разом із сином проживає на підставі ордеру від 17.06.2016 року у квартирі АДРЕСА_1. Даний будинок належить ТОВ «ЖЕК «Будівельник».

Зазначений будинок перебував на балансі Черкаського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому будівництву «Облагробуд», яке було реорганізоване у Черкаську обласну асоціацію «Облагробуд».

Черкаською обласною асоціацією «Облагробуд» будинок № АДРЕСА_1 було передано житлово-експлуатаційній конторі «Облагробуд», яку згодом було реорганізовано в ТОВ «ЖЕК «Будівельник».

Отже, балансоутримувачем та розпорядником жилого будинку № АДРЕСА_1 є ТОВ «ЖЕК «Будівельник» на підставі протоколу № 08/09 загальних зборів засновників і учасників Черкаської обласної будівельної організації «Облагробуд» від 15 листопада 2009 року та Акту прийому-передачі житлового фонду від 30.11.2010 року.

Позивач звернулася до ТОВ «ЖЕК «Будівельник» з проханням надати дозвіл на приватизацію займаного нею приміщення. Адміністрацією ТОВ «ЖЕК «Будівельник» їй було роз'яснено, що товариство не має відповідних ліцензій, фахівців, а також відповідного органу по приватизації житла, а тому для подальшого оформлення приватизації та отримання Свідоцтва про право власності їй необхідно звернутися до відділу приватизації Черкаської міської ради.

Позивач також звернулася до Черкаської міської ради з проханням розглянути питання щодо здійснення приватизації вищевказаного житла. Черкаська міська рада листом роз'яснила їй, що даний будинок знаходиться на балансі у ТОВ «ЖЕК «Будівельник», а тому в зв'язку з цим здійснити приватизацію зазначеної квартири у департаменті економіки та розвитку Черкаської міської ради немає законних підстав.

В нотаріальному порядку ТОВ «ЖЕК «Будівельник» також відмовилось оформлювати відчуження квартири, так як право власності на дану квартиру не зареєстроване в Реєстрі речових прав на нерухоме майно і не може в подальшому бути зареєстроване в зв'язку з відсутністю у ТОВ «ЖЕК «Будівельник» відповідних повноважень.

Позивач вважає, що такі відмови фактично позбавляють її права на набуття у власність житла, тому просить суд визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2016 року в позові ОСОБА_6 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, яка діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_7 вказує, що рішення районного суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 є жилим будинком для малосімейних.

Право власності на будинок зареєстроване за Черкаським обласним кооперативно-державним об'єднанням по агропромисловому будівництву «Облагробуд» на підставі рішення Черкаської міської ради № 1128 від 29.12.1972 року (а.с.69) та рішення Придніпровської районної ради № 199 від 17.06.1998 року, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням від 28.08.2002 року (а.с.51) та довідкою КП «Черкаське ООБТІ» (а.с.42).

Об'єднання «Облагробуд» реорганізовано в Черкаську обласну будівельну асоціацію «Облагробуд» (а.с.70).

У зв'язку з ліквідацією, загальними зборами засновників і учасників Асоціації «Облагробуд» 15.11.2009 році прийнято рішення про передачу у власність ЖЕК «Облагробуд» будинок № АДРЕСА_1 (а.с.50).

ЖЕК «Облагробуд» реорганізовано у ТОВ «ЖЕК «Будівельник» (а.с.45-48). Отже даний будинок перебуває на балансі та знаходиться у розпорядженні ТОВ «ЖЕК «Будівельник», яке є підприємством приватної форми власності.

Встановлено, що ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, - на підставі ордеру від 17.06.2016 року (а.с.8).

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до довідки № 272 від 17.06.2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані в даній квартирі з 23.03.2016 року (а.с. 15).

23 червня 2016 року директором ТОВ «ЖЕК «Будівельник» винесено наказ/розпорядження № 7 про проведення у повній відповідальності з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизацію квартири АДРЕСА_1, який знаходиться на балансі (власності) ТОВ «ЖЕК «Будівельник», громадянці України ОСОБА_6 та членам її сім'ї - сину ОСОБА_7 за їх власним бажанням відповідно до їх заяв (а.с. 17)

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Для оформлення права власності в порядку приватизації позивачка звернулась до Черкаської міської ради, але листом від 03.08.2016 року її було повідомлено про відсутність підстав для задоволення її вимог, оскільки будинок № АДРЕСА_1 не перебуває у комунальній власності (а.с.19).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК, зокрема із правочинів.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фон, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Із матеріалів справи вбачається, що будинок № 34/1 по вул.. Гвардійській в м. в процесі приватизації підприємства у комунальну власність не передавався.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановленими актами цивільного законодавства.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" не передбачено визнання права власності судом на житлові приміщення в порядку приватизації.

Виходячи із викладеного, колегія суддів вважає, що позивачкою обраний не правильний спосіб захисту своїх прав, оскільки суд відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду" не є органом, яким здійснюється приватизація державного житлового фонду.

Що стосується доводів позивачки про порушення її прав та прав її сина на житло, то

відповідно до ст.47 Конституції України задля реалізації права на житло держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що право користування позивачкою спірною квартирою забезпечено належним чином і не оспорюється сторонами, а тому доводи про порушення її права на житло є необґрунтованими

Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок по доказуванню.

Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачі не надали суду належних, допустимих та переконливих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог, та вважає, що останньою обрано неправильний спосіб захисту, оскільки ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено вирішення в суді спорів, які виникають при приватизації квартир /будинків/ та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, а не визнання рішенням суду права власності на квартири /будинки/ та житлові приміщення у гуртожитках державного житлового фонду в порядку приватизації.

Питання про наявність чи відсутність у позивачки права на приватизацію судом не вирішувалося, оскільки така позовна вимога в даній цивільній справі не заявлялась.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що дані правовідносини регулюються Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», оскільки будинок № АДРЕСА_1 не є гуртожитком, а має статус житлового будинку для малосімейних і вказане не впливає на законність ухваленого судом рішення.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖЕК «Будівельник», Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради про визнання права власності на квартиру - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :