Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/351/17
У Х В А Л А

06 березня 2017 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєв Г.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцями та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцями та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Вказана заява підлягає залишенню буз руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Як вбачається з тесту позовної заяви, позивач просить суд: 1) встановити факт родинних відносин; 2) встановити факт сумісного проживання із спадкодавцями; 3) визнати право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, тобто ставить перед судом три вимоги.

Вимоги щодо встановлення факту родинних відносин та встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцями відповідно до п.5 ч.2 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з положеннями ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст.258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені у заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦПК України, у справах окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники.

Відповідно до ст.119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч.3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання заяви окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто 320 гривень.

Відповідно до абз. 2 ч.3 ст. 6 Закону України про "Судовий збір" у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог не майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу не майнового характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Частиною першою ст.80 ЦПК України встановлено, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю майна.

Пункт 16 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» містить розяснення, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80,пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача.

Позивачем у позовній заяві не зазначена ціна позову. Крім того, в матеріалах, що додані до позовної заяви відсутні докази, на підтвердження дійсної вартості земельних ділянок, які необхідні для визначення ціни позову та визначення, з урахуванням ціни позову, розміру судового збору.

Як вбачається із доданої до матеріалів справи квитанції, сплачена позивачем сума судового збору становить 617 гривень 60 копійок.

Окрім того, згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 далі - ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Як вбачається з доданих документів, позивачем не додані копії свідоцтв про смерть його батьків, а також відсутні копії державних актів про право власності на земельні ділянки.

Крім того, в заяві поєднано кілька вимог, які відносяться до різних проваджень, а саме окремого справа про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту сумісного проживання і позовного справа про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, які належить розглядати в межах різних проваджень, зокрема окремого та позовного і їх спільний розгляд не допускається.

З огляду на вищевикладене, позивачу пропонується розглянути можливість звернення до суду з вимогами про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту сумісного проживання в порядку окремого провадження, а з вимогою про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом в порядку позовного провадження, тобто в межах окремих заяв.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, якій не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивачка відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачці.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 126 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту сумісного проживання зі спадкодавцями, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку невиконання даної ухвали у зазначений п'ятиденний строк, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2

06.03.2017