Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня

2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Яворівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно по заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року, посилаючись на те, що 12 вересня 2016 року вона отримала копію заповіту, зареєстрованого в книзі запису нотаріальних дій за № 27 від 05 липня 2000 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_6 заповів на випадок його смерті ОСОБА_7 автомашину М-20 «Побєда» та гараж зі всіма речами, що знаходяться на подвір'ї ОСОБА_7

Зазначала, що вказаний заповіт підтверджує те, що станом на його момент видачі, домоволодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 повністю належало ОСОБА_7, за виключенням гаража, а тому ОСОБА_6 не мав права розпоряджатися спірним домоволодінням, в тому числі на користь ОСОБА_8

Враховуючи, що про дану обставину вона дізналась лише 12 вересня 2016 року та вона не була врахована судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від

28 квітня 2014 року, при цьому має істотне значення для розгляду справи, ОСОБА_4 просила задовольнити її заяву та скасувати рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від

28 квітня 2014 року залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року без задоволення, виходив із того, що обставини, зазначені в заяві, не спростовують факти, які було покладено в основу рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року та не є нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку, стайні, стодоли, гаража, вбиральні, шопи, навісу, воріт, огорожі, та належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2011 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року залишено без змін.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року, ОСОБА_4 зазначала, що ОСОБА_6 не мав права розпоряджатися спірним домоволодінням, оскільки власником спірного домоволодіння була ОСОБА_7, що підтверджується заповітом ОСОБА_6, який був зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 27 від 05 липня 2000 року, та наданий на запит ОСОБА_4 лише 12 вересня 2016 року.

Статтею 361 ЦПК Українивизначено підстави для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Зокрема, такими підставами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2

ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Судове рішення не може переглядатись у зв'язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст. 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Враховуючи, що згідно договору дарування від 20 червня 1981 року ОСОБА_6 подарував сину ОСОБА_8 спірний жилий будинок, що було встановлено при ухваленні оскаржуваного рішення, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про те, що заповіт ОСОБА_6, посвідчений

05 липня 2000 року, в якому останній заповів ОСОБА_7 автомашину та гараж, не спростовують фактів, які були покладені в основу рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 квітня 2014 року.

З урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки наведені заявницею обставини у розумінні ст. 361 ЦПК України, не є нововиявленими та такими, які б давали підстави для перегляду судового рішення в порядку глави 4 розділу V ЦПК України.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М.Мазур