Ухвала

іменем україни

22 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк», третя особа - відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про виключення майна з акту опису та зняття арешту, за касаційною скаргою ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_6, на рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, під час якого ними спільно збудовано будинок по АДРЕСА_1 право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5

30 січня 2006 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, на забезпечення виконання якого, останній за згодою позивача, передав в іпотеку банку належну йому на праві власності земельну ділянку.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором у ОСОБА_5 виникла заборгованість, у рахунок погашення якої рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2010 року звернуто стягнення на земельну ділянку по АДРЕСА_1

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем до акту опису майна від 03 березня 2012 року було включено не тільки земельну ділянку, а й розташований на ній садовий будинок.

Посилаючись на порушення її права власності на частину садового будинку, що є спільним майном подружжя та не є предметом іпотеки, просила визнати за нею право власності на Ѕ частини будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та виключити належну їй Ѕ частини будинку з акта опису та арешту майна.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року позов задоволено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 серпня 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року в частині вирішення вимог про виключення майна з акта опису та рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року скасовано.

Справу в частині вирішення вимог про виключення майна з акта опису передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 червня 2013 року в частині вирішення вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частини садового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 залишено в силі.

У подальшому ОСОБА_4 звернулася з уточненим позовом, в якому просила суд виключити із акта опису та арешту, складеного ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва 03 березня 2012 року належну їй на праві власності Ѕ частини садового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 та зняти арешт з належної їй на праві власності Ѕ частини цього садового будинку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року позов задоволено.

Виключено з акта опису та арешту майна, складеного ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 03 березня 2012 року Ѕ частини садового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 право власності на яку визнано за ОСОБА_4

Знято арешт з Ѕ частини садового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 накладений ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві в рамках виконавчого провадження № 30449360.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення апеляційного суду залишити без змін.

У частині 6 ст. 6 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на переданій в іпотеку земельній ділянці, вважаються предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником об'єкта незавершеного будівництва.

Таким чином, оскільки на час передачі в іпотеку земельної ділянки на ній був розташований садовий будинок, як об'єкт незавершеного будівництва, то він відповідно до положень зазначеної норми закону, вважається предметом іпотеки, незалежно від того, хто є власником цього об'єкту.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що апеляційний суд, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, яка діє через представника ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня В.М. Коротун