Справа №568/818/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

за участю:

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пляшевської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Пляшевської сільська Ради Радивилівського району Рівненської області про визначення йому додаткового строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його брата ОСОБА_2.

Відповідач по справі позов визнав повністю, просить його розглядати у відсутність їх представника (а. с. 22).

Вважаючи на норми ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають право особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Під час розгляду справи по суті позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просить їх задовільнити. 02.09.2008 року помер його брат ОСОБА_2, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Брат був бездітний, проживав самотнім. За життя ОСОБА_2 заповітів не залишав. На даний момент спадкоємцями другої черги на майно померлого є він та їх рідна сестра ОСОБА_3. Причиною пропуску терміну для подачі заяви на спадкування, позивач вважає його постійні відрядження та хворобу. В разі задоволення позовних вимог, ОСОБА_1 просить не стягувати з відповідача судові витрати по справі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 показала, що позивач є її рідним братом, відносини у них нормальні. Вона підтвердила, що 02.09.2008 року помер їх брат ОСОБА_2, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Брат був бездітний, проживав самотнім. За життя ОСОБА_2 заповітів не залишав. На даний момент спадкоємцями другої черги на майно померлого є вона та брат ОСОБА_1. Зі слів свідка, на спадщину вона не претендує, не заперечує щоб її прийняв брат ОСОБА_1. Свідок також підтвердила, що позивач не міг прийняти вчасно спадщину, так як хворів та був постійно у відрядженнях.

Обєктивно оцінивши подані докази по справі, взявши до уваги пояснення позивача та позицію відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Норми ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно до копії свідоцтва про смерть та довідок органів місцевого самоврядування, в селі Солонів Радивилівського району Рівненської області проживав громадянин ОСОБА_2, який помер 02.09.2008 року. На момент смерті ОСОБА_2 проживав самотньо, був бездітним (а.с.10,11).

У відповідності до ч.1 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами про те, що позивач ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_2 є рідними братами.

Позивачу ОСОБА_1 було відмовлено нотарусом у прийнятті заяви щодо спадкування майна свого брата ОСОБА_2 у звязку із пропущенням строків, передбачених для прийняття спадщини (а.с.25).

На підставі норм ст.ст.1220,1270 Цивільного кодексу України, які регулюють час відкриття спадщини та строки її прийняття, вважаючи на те, що ОСОБА_2 помер 02.09.2008 року (а. с. 10), суд приходить до висновку про те, що позивач, як спадкоємиць за законом , на момент звернення із заявою до нотаріуса, пропустив встановлений законодавством строк у шість місяців для прийняття спадщини своєї брата з часу її відкриття.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного процесуального кодексу України, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви.

У пункті №24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказано про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом досліджено письмову довідку медичного закладу про те, що в березні 2009 року позивач ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні у звязку із захворюванням (а.с.13). Сторонами не оспорювалися обставини перебування позивача у відрядженнях, що перешкодило йому прийняти вчасно спадщину після смерті брата ОСОБА_2 і, таким чином, визнаються судом доведеними.

Інші досліджені судом письмові докази, також підтверджують позовні вимоги ОСОБА_1 (а.с.14,15).

Встановлені судом обставини щодо неможливості позивачем ОСОБА_1 прийняти вчасно спадщину померлого брата є обєктивними і виступають поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини померлої. При цьому, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд бере до уваги позицію відповідача по справі, який не заперечує щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_2 та показання свідка ОСОБА_3М.(а.с.14).

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 і визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи.

Позивач ОСОБА_1 просить суд не стягувати з відповідача судових витрат по справі, в разі задоволення позовних вимог.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 174, 212-215, 218 Цивільного процесуального України, ст.ст. 8, 10, 15, 1272 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Пляшевської сільської Ради Радивилівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовільнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємцю за законом, додатковий трьохмісячний строк для подання ним заяви щодо прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його брата ОСОБА_2, який помер 02.09.2008 року в селі Верба Дубенського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обовязки до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Мельник