справа № 207/2581/15
№ провадження 2/208/370/17
РІШЕННЯ

Іменем України

12 жовтня 2017 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Івченко Т.П.

при секретарі Стомаченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про витребування майна з чужого володіння», -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та відповідно до позовних вимог просить суд витребувати у відповідача ОСОБА_2 особисті речі:

- фотоапарат NIKОN, вартістю приблизно 12000,00 гривень;

- планшет I pad 4, вартістю приблизно 4500,00 гривень;

- телефон MF 353 ZPIA, вартістю 6600 гривень, згідно товарного чеку;

- тренога штатив Велбон- приблизна вартість 300,00 гривень;

- фотоспалах YN-560 mark ІІ приблизна вартість 850,00 гривень;

- обєктиви: NIKОN 1,4 G 50mm 3500,00 гривень/портретний -50 мм. 200,00 гривень;

- сінхронізатори Youngnuo (2 шт.) загальна вартість 400,00 гривень;

- сумка-рюкзак-вартість 250,00 гривень;

- фото-картина з підсвітленням;

- ваги;

- шейкер для коктейлів;

- джойстик;

- окуляри для плавання;

- медичні документи на імя ОСОБА_1;

- бітка.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03 грудня 2011 року він з ОСОБА_2 знаходились у фактичних шлюбних відносинах. Почавши проживати спільно, в нього вже був фотоапарат SONY ALFA 200 та комплектуючі, а саме тринога-штатив - приблизна вартість 300,00грн., об'єктив портретний 50мм. 200,00грн. фотоспалах YN-560 mark ІІ приблизна вартість 850,00 гривень, які були придбані ним за особисті кошти, і до нашого спільного проживання.

За період спільного мешкання ним придбавалась деяка техніка, а саме:

- планшет I pad 4, вартістю приблизно 4500,00 гривень;

- телефон MF 353 ZPIA, вартістю 6600 гривень, згідно товарного чеку;

- тренога штатив Велбон- приблизна вартість 300,00 гривень;

- фотоспалах YN-560 mark ІІ приблизна вартість 850,00 гривень;

- обєктиви: NIKОN 1,4 G 50mm 3500,00 гривень/портретний -50 мм. 200,00 гривень;

- сінхронізатори Youngnuo (2 шт.) загальна вартість 400,00 гривень;

- сумка-рюкзак-вартість 250,00 гривень;

- фото-картина з підсвітленням;

- ваги;

- шейкер для коктейлів;

- джойстик;

- окуляри для плавання;

- медичні документи на імя ОСОБА_1;

- бітка.

Відповідачка ніде не працювала, знаходилась на утриманні по безробіттю, яку за час спільного проживання утримував.

В 2014 році припинили спільне проживання. На пропозицію повернути особисті речі не увінчались успіхом, тому звернувся з позовом до суду.

У результаті здійснених відповідачкою дій ним було перенесено фізичні страждання внаслідок чого змушений лікуватися, так, і моральний стрес. Моральні переживання, біль і страждання, які заподіяно, неможливо виміряти, а тим більше відобразити в грошовому вираженні. Тому, відповідач своїми неправомірними діями, що виразилися у незаконному привласненні особистих речей, приниження честі та гідності, порушила законні права, і заподіяла моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

В судове засідання позивач та його представник подали заяву про проведення судового засідання без їх участі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та без застосування технічних засобів.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник не зявились та подали заперечення відносно позовних вимог, зазначив, що, вони не відповідають дійсності. Більшу частину майна було придбано на власні кошти відповідача. Зазначені речі, на які вказує позивач на даний час знаходяться за місцем її мешкання та не перешкоджає їх забрати.

На підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі письмових заяв сторін, та наявних доказів у матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд приходить до наступного:

Відповідно до вимог ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до п.1 ч. 1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільною судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.

Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).

Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.п.19, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

За приписами статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

При цьому суди повиннi мати на увазi, що право власностi на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказiв, що пiдтверджують виникнення такого права у позивача.

Факт знаходження майна на балансi особи сам по собi не є доказом права власностi чи законного володiння.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань. Право кожного на повагу до його честі та гідності визначено в ст. 28 Конституції України, ст. 270 ЦК України та відповідно до ст.3 Конституції людини, її життя і здоровя, честь і гідність визначаються найвищою соціальною цінністю.

Вивчив надані позивачем докази на підтвердження своїх позовних вимог, та не встановив доказів на підтвердження права власності на заявлені речі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, за зазначеним обсягом доказів не є відповідними та такими що б підтвердили право заявлене позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст..10, 11, 58,60, 208,209,212-215,218 ЦПК України, статтями 257, 267, 391, 388 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про витребування майна з чужого володіння», - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Івченко Т. П.