Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/719/16-ц
Провадження по справі № 2/514/53/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Тарутине цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача за дорученням ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просить стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року в розмірі 993085 гривень 98 копійок та в рівних частках судовий збір в розмірі 15598 гривень 20 копійок.

Свої вимоги мотивує тим, що 05 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №ML-500/163/2007 за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 75300 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 05 жовтня 2007 року.

В забезпечення належного виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-500/163/2007 між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки 07 жовтня 2007 року №SR-500/163/2007.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24 грудня 2014 року за кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року.

Однак, в порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених Графіком повернення Кредиту та сплати процентів у розмірі та строк не відбувалось.

У звязку з невиконанням позичальником зобовязань за Кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення Кредиту, позичальнику позивачем було надіслано досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором за вихідним №200414034 від 05 травня 2015 року та №200414105 від 06 травня 2015 року, відповідно до якої позичальник був зобовязаний протягом 30 календарних днів з моменту отримання досудової вимоги сплатити на користь Банку належні суми кредиту, проценти та штрафні санкції за Кредитним договором.

Але, станом на дату подання позовної заяви погашення заборгованості за Кредитним договором не здійснено.

Зазначене й стало підставою для звернення представника позивача до суду з вказаним позовом.

В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду клопотання в якому зазначив, що підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю представника позивача. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку (а.с. 88).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові конверти з відміткою «по истечению срока хранения» (а.с.63,66,75,86), які повернулись на адресу суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився. Надав суду заяву (а.с.90), в якій зазначив, що він є поручителем за кредитним договором ОСОБА_1. З позовом він не згоден, оскільки банком не було повідомлено йому про відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», крім того сума боргу збільшена вдвічі, про що йому також не було повідомлено та на що він не давав згоди. Просив у задоволенні позову стосовного нього відмовити, справу розглянути в його відсутність.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

05 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №ML-500/163/2007 (а.с.8-17), за умовами якого відповідачеві надано кредит в розмірі 75300 доларів США, що підтверджується кредитною заявкою від 05 жовтня 2007 року (а.с.18).

05 жовтня 2007 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки № РML-500/163/2007, предметом якого є трикімнатна квартира під №83, загальною площею 50.6 кв.м, що знаходиться за адресою : місто Одеса, провулок Генерала Вишневського, будинок під №11/2 (а.с.19-22).

В забезпечення належного виконання зобовязань відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-500/163/2007 між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки 07 жовтня 2007 року №SR-500/163/2007 (а.с.23-27).

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 24 грудня 2014 року за кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до боржника кредитним договором №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року (а.с.36-40).

Згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 02 червня 2016 року складає 993085 гривень 98 копійок, що складає еквівалент 39569,12 доларів США по курсу 25.0975 (а.с. 33).

Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного Кодексу України.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Статтею 554 ЦК України визначені правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою та закріплено, що боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову субсидіарну відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи суму основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, в якій зазначив що він є поручителем за кредитним договором ОСОБА_1. З позовом він не згоден, оскільки банком не було повідомлено йому про відступлення права вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна», крім того сума боргу збільшена вдвічі, про що йому також не було повідомлено та на що він не давав згоди.

Однак, п.п.3.11. п. 3 Додаткового договору №4 від 19 серпня 2013 року до Договору поруки від 07 жовтня 2007 року №SR-500/163/2007 (а.с.26-27) передбачено, що укладанням цього Додаткового договору поручитель надає свою згоду/ дозвіл на обробку Кредитором персональних даних Поручителя (будь-якої інформації, що відноситься до Поручителя, а саме : прізвища, власного імені, по батькові, дати та місця народження, адреси, сімейного, соціального, майнового становища, освіти, професії, доходів тощо) з метою захисту Кредитором своїх законних прав та інтересів, у тому числі передача даних фінансовим установам (ураховуючи, але не виключно, страховим та факторинговим компаніям) без необхідності надання Поручителю письмового повідомлення про здійснення зазначених дій.

Крім того, п. 9.7. статті 9 Заключні положення Договору іпотеки №№ РML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року передбачено, що відступлення права за цим Договором здійснюється без необхідності отримання згоди Іпотекодавця (ОСОБА_1Г.), з одночасним відступленням права вимоги за Кредитним договором (а.с.19-22).

Тож, доводи відповідача ОСОБА_2, викладені в заяві, спростовуються зазначеними доказами.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до вимог закону та умов договору поруки від 07 жовтня 2007 року №SR-500/163/2007 повинні нести відповідальність як солідарні боржники за усіма зобов'язаннями, що витікають з Кредитного договору №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами.

Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за частиною 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою.

Відповідно до п. 1.9.1. Частини № 2 Кредитного договору №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобовязань за Кредитним договором, чи іншими укладеними з банком договорами та/або умов документів забезпечення. При цьому, зобовязання позичальника щодо дострокового виконання боргових зобовязань в цілому настає з дати відправлення банком на адресу позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі того, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання по кредиту, позивачем було надіслано досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором відповідачу ОСОБА_2 за вихідним №200414034 від 05 травня 2015 року (а.с.30) та відповідачу ОСОБА_1 за вихідним №200414105 від 06 травня 2015 року (а.с.32). Однак жодної відповіді від відповідачів не було отримано й на сьогоднішній день ці вимоги залишилися без задоволення і відповідачі у добровільному порядку виниклу заборгованість так і не сплатили.

Отже, враховуючи вищевикладене та виходячи з встановленого неналежного виконання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 положень кредитного договору №ML-500/163/2007 від 05 жовтня 2007 року, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 993085 гривень 98 копійок є правомірними, ґрунтуються на законі та договірних відносинах між сторонами і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджуєз другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З оригіналу платіжного доручення №1509 від 31 березня 2016 року (а.с.1) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 7799 гривень 10 копійок та з оригіналу платіжного доручення №1971 від 26 квітня 2016 року (а.с.2) вбачається, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 7799 гривень 10 копійок, загальна сума судового збору складає 15598 гривень 20 копійок.

Разом з тим, ст.ст.79, 88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат у солідарному порядку.

Солідарний звязок - це матеріально правова категорія (ст.541 ЦК України), а не процесуальна.

Таким чином, в силу вимог ст.88 ЦПК України розподіл судових витрат, в тому числі судового збору, здійснюється у рівних частках.

На підставі викладеного 509, 526, 530, 546, 553, 554, 610, 611, 623,625, 629, 638, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» загальну суму заборгованості в розмірі 993085 (девятсот девяносто три тисячі вісімдесят пять) гривень 98 (девяносто вісім) копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму судових витрат в розмірі 15598 (пятнадцять тисяч пятсот девяносто вісім) гривень 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а якщо сторони не були присутні в судовому засіданні, рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Тончева