АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/546/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» 396 016,01грн заборгованості за кредитним договором, з яких 227 302,63грн заборгованість по кредиту та 168 713,38грн заборгованість за відсотками; стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету 3 654,00грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.08.2008 між ПАТ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 1460-100/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит в сумі 23 528,00 доларів США зі сплатою 14,45% річних строком до 06.08.2015 з метою придбання автомобіля.

Відповідно до договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ПАТ «Укрпромбанк» 30.03.2010 передав ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором № 1460-100/ФКВ-08 від 06.08.2008, у зв'язку з чим позивач має право вимоги до ОСОБА_4

У зв'язку з неналежним виконанням боржником зобов'язань за кредитним договором у нього станом на 31.07.2015 виникла заборгованість у сумі 17 365,80 доларів США, що в еквіваленті складає 375 305,76грн по тілу кредиту та 12 428,38 доларів США, що в еквіваленті складає 268 599,35грн заборгованості по відсотках.

Виходячи з того, що останній платіж боржник здійснив 07.10.2010, а кредитним договором передбачено погашення боргу частинами (щомісячними платежами), суд першої інстанції дійшов висновку про застосування позовної давності до вимог позивача про стягнення суми основної заборгованості по кредитному договору та по сплаті нарахованих відсотків за період з 01.07.2010 по 31.07.2012, у зв'язку з чим задовольнив позовні вимоги частково.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас166,167). Представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.

Встановлено, що ПАТ «Дельта Банк» відповідно до умов кредитного договору та положень ст. 1050 ЦК України у зв`язку з порушенням ОСОБА_4 умов договору щодо щомісячного погашення кредиту скористався своїм правом на дострокове повне повернення кредиту, відсотків та інших платежів, у зв'язку з чим 19.12.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. за заявою банку вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на автомобіль «Додж», 2008 року випуску, що належить відповідачу, на погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору №1460-100/ФКВ-08 від 06.08.2008 у розмірі 162 958,91грн (ас45-47).

Виконавчий напис пред'явлено до виконання у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та 18 серпня 2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 44420118. Даних про виконання вказаного виконавчого напису матеріали справи не містять.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості по кредиту та відсотках у розмірі 396 016,01грн, суд першої інстанції правильно виходив з того, що наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом та пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Проте, суд безпідставно вважав, що оскільки виконавчий напис нотаріуса не виконано, заборгованість не погашено, то позов підлягає задоволенню з урахуванням строків позовної давності.

Враховуючи, що питання стягнення суми боргу за кредитом вирішено у обраний банком спосіб шляхом вчинення 19.12.2011 виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль боржника в рахунок погашення заборгованості станом на 13.10.2011 в сумі 162 958,91грн, - сама по собі відсутність даних про виконання виконавчого напису нотаріуса не дає підстав для повторного стягнення суми боргу за кредитним договором. За таких обставин банк має право вимагати стягнення відсотків за користування кредитом та пені за несвоєчасне повернення коштів, проте, таких вимог не пред'явив.

З огляду на наведене відсутні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Щодо застосування позовної давності, то відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем (ас44), є підставою для відмови у позові. Застосування наслідків спливу позовної давності як підстава для відмови у позові може мати місце лише тоді, коли позовні вимоги будуть визнані судом доведеними та за наявності факту порушення, невизнання чи оспорювання відповідачем прав позивача. У такому випадку суд з'ясовує причини пропуску строку позовної давності та за відсутності поважних причин застосовує положення ч. 4 ст. 267 ЦПК України. Оскільки підстав для задоволення позову немає, то відсутні підстави для застосування строку позовної давності.

У зв'язку з наведеним та відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, яка на підставі довіреності діє в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна