Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоХопти С.Ф.,
суддів:Гулька Б.І.,Журавель В.І.,
Закропивного О.В.,Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 203, згідно якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делеговано усі повноваження ліквідатора банку, які визначені, зокрема, у ст. ст. 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У серпні 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7. заявили клопотання про зупинення провадження у справі, мотивуючи його тим, що 10 лютого 2016 року Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року. Оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Чернявська О.С. діє виключно на підставі цього закону, на думку заявників, є усі правові підстави для зупинення провадження. Крім того, відповідачі вказали, що в провадженні Богуславського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за їх позовом до банку про визнання кредитного договору недійсним і в ній можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року, провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України за результатом розгляду справи № 1-26/2016 (№ 2-4/2016) за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року.

У касаційній скарзіПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Зупиняючи провадження у справі, суд керувався тим, що Верховний Суд України звернувся до Конституційного Суду України з поданням, у якому просив перевірити на предмет відповідності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням ч. 1 ст. 6, ст. 8, ч. 4, ст. 13, ст.ст. 21, 22, ч. 1-5 ст. 41 Конституції України, що є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Погоджуюсь із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд зазначав, що при вирішенні позову про стягнення заборгованості, який пред'явлений уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку, підлягають до застосування положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», якими визначено повноваження такої особи. Поруч з цим, 10 лютого 2016 року Конституційним Судом України відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року. Оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит» при зверненні до суду діяла виключно на підставі вищевказаного закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Конституційного Суду України за результатом розгляду справи № 1-26/2016 (№ 2-4/2016).

Погодитися із такими висновками не можна.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі: неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Згідност. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів одного місяця.

У справі, яка переглядається, предметом спору є стягнення із ОСОБА_6, ОСОБА_7 заборгованості за кредитним договором, тобто дослідженню та встановленню підлягає обсяг зобов'язань відповідачів перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що виникли за кредитним договором та договором поруки.

Таким чином, неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду конституційного подання повинна обумовлюватися взаємозалежністю предмета позову у справі та підстав конституційного подання.

Однією з підстав конституційного подання щодо перевірки відповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є питання щодо конституційності положень цього закону в частині надання повноважень на здійснення ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який не є органом державної влади, а не Національному банку України.

Дійшовши висновку про те, що факти, встановлені у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, будуть мати преюдиціальне значення для справи, що переглядається, суди не вказали, яким чином на обов'язок відповідачів перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» щодо повернення кредиту та платежів за ним впливають обставини про те, на який орган буде покладено повноваження щодо здійснення ліквідації банків.

Крім того, зупинивши провадження у справі, суди не дослідили, чи не порушується у такому разіправо позивача на розумні строки розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

З урахуванням викладеного, ухвали судів підлягають скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи за ст. 342 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити.

Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 19 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 16 листопада 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.Ф. Хопта

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В. Закропивний

С.П. Штелик