Справа № 352/2305/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1556/2017
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Матківський
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" про визнання договору недійсним, з апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Тисменицького районного суду від 31 травня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з даним позовом до ОСОБА_3 та просив ухвалити рішення про стягнення 19061,53 грн. заборгованості за кредитним договором, яка складається з 14767,36 гривень - заборгованість за кредитом; - 2810,29 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; - 100,00 гривень - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: - 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), - 883,88 гривень - штраф (процентна складова).

Заявлені вимоги представник обґрунтував тим, що між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем 12.03.2012 року було укладено кредитний договір на суму 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач зобов'язання виконав, а відповідач ухилився від виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач на 31.07.2015 року має заборгованість - 19061,53 гривень.

ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору № б/н від 12.03.2012 року.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що кредитний договір № б/н від 12.03.2012 року, укладено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема всупереч ст. ст. 4, 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» банком не було надано повної інформації про кредитні умови, а саме: орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом і вартості всіх послуг.

Рішенням Тисменицького районного суду від 31 травня 2017 року первісний позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 19061,53 гривень заборгованості за кредитним договором від 12.03.2012 року та 1218 гривень судового збору. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову у первісному позові.

Апелянт у скарзі зазначає, що банком обґрунтовано позов тим, що Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також «Тарифами Банку», які викладені на сайті, складають між відповідачем і ПАТ КБ «Приватбанк» договір, про що свідчить його підпис у заяві. При цьому не надано суду підписаних позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. Не надано суду даних про номер карткового рахунку, дати вручення йому картки, повідомлення пін-коду,строк дії картки. Не містить таких даних і додана Анкета-Заява у якій також не зазначено бажаного кредитного ліміту.

Судом при вирішенні даної справи не дотримано вимог ст. 360-7 ЦПК України і не застосовано правову позицію ВСУ, відображену у справі №6-16цс15 від 11.03.2015 року, в якій зазначено, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника.

Вважає, що Анкета-Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також «Тарафами Банку», які викладені на сайті не є належними та допустимими доказами про укладення між ним і ПАТ КБ «Приватбанк» кредитного договору.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За статтею 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, тому у апеляційному порядку перегляду не підлягає.

Як встановлено судом першої інстанці та вбачається з матеріалів справи, між ПАТ КБ „ПриватБанк" та відповідачем 12.03.2012 року було укладено кредитний договір на суму 15000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_3 підтвердив, що дана заява із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомлений із даними Умовами, Правилами та Тарифами, які були надані йому у письмовому вигляді. Відповідач вказав усі свої особисті дані та підписав Анкету-Заяву, що не оспорювалось ним та його представником протягом усього часу розгляду справи.

ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним кредитним договором не виконав. У зв'язку з чим на 31.07.2015 року позивачем нараховано заборгованість - 19061,53 гривень, яка складається з наступного: 14767,36 гривень - заборгованість за кредитом; 2810,29 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 гривень - заборгованість з пенї та комісії за користуванням кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500.00 гривень - штраф (фіксована частина), 883,88 гривень - штраф (процентна складова).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором між Банком та ОСОБА_3 (а.с.4) відповідач з жовтня 2012 року по липень 2015 року систематично погашав заборгованість за наданим кредитом та нараховані відсотки. Фактично прострочена заборгованість за кредитом у відповідача згідно розрахунку розпочалась із 30.04.2015 року.

Представником банку також подано до матеріалів справи виписку по рахунку та руху коштів за виданим кредитним лімітом у 15000 гривень із зазначенням номера основної кредитної картки де відображено починаючи із 24.11.2012 року по 30.09.2017 року кожен платіж та усі проведені банківські операції відповідачем. Тобто, ОСОБА_3 з дня подачі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг виконував встановлені договором умови, користувався наданими коштами та сплачував проценти і до часу звернення Банку з даним позовом до суду умови кредиту не оспорював.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладеним лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, правильно виходив з того, що Банк виконав умови договору, надав ОСОБА_3 кредит, а відповідач умови кредитного договору виконував частково, унаслідок чого утворилась заборгованість.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що позивачем необґрунтовано нараховано 883,88 гривень заборгованості по судовому штрафу, оскільки таке нарахування є покладенням подвійної відповідальності на відповідача, що є забороною відповідно до ст. 61 Конституції України і не може бути стягнуто, коли за невиконання грошового зобов'язання сторони передбачили в договорі як сплату 500 гривень штрафу та 100 гривень комісії.

Крім цього, у ч. 1 ст. 88 ЦПК України, зазначено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та приписи ст. 88 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1162,21 гривень, розрахований пропорційно задоволених вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_3 883,88 гривень штрафу та судового збору підлягає зміні. В решті рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Керуючись ст.ст. 218, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Тисменицького районного суду від 31 травня 2017 року змінити. У стягненні 883,88 гривень нарахованого судового штрафу та 1218 гривень судового збору відмовити.

Всього стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 18177,65 гривень заборгованості за кредитним договором, що складається з 14767,36 гривень заборгованості за кредитом, 2810,29 гривень заборгованості за процентами за користування кредитом, 100 гривень нарахованої комісії та 500 гривень штрафу за порушення строків платежу, нарахованих на 31. 07. 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" 1162, 21 гривень судового збору.

В решті рішення Тисменицького районного суду від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв