АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 травня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РБК -Україна» про спростування недостовірної інформації,-

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на веб-сайті «РБК-Україна» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2 » було опубліковано інформацію яку він ніколи не висловлював. Вважаючи, що зміст публікації порушує його немайнові права, порочить його честь, гідність і ділову репутацію, просив зобов'язати відповідача протягом 10 днів з моменту набрання рішенням по даній справі законної сили опублікувати на головній сторінці веб-сайту «РБК-Україна» спростування під заголовком «СПРОСТУВАННЯ», вказавши, що раніше викладена у зазначеній статті інформація не відповідає дійсності.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення позову у повному обсязі. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим, прийнятим з грубим порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що судом не було ураховано, що розміщена в мережі інтернет на веб-сайті «РБК-Україна» в статті «ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформація, без звернення до особи, яка начебто її розповсюдила, без відповідної перевірки є неправдивою, відображає обставини, які ніколи не існували, а тому повинна бути спростована. Більш за те, позивач ніколи не створював профілю на веб-сайті у фейсбуці та не здійснював ніяких публікацій, а відтак цитування відповідачем начебто його висловлювань в оспореній публікації є безпідставним. Вважає, що судом не надано належної оцінки поданим ним доказам, які не спростовані відповідачем.

В судове засідання сторони, будучи належним чином повідомленими ( а.с.153,156), не з'явилися. З огляду на положення ч.5ст76,ч.2 ст.305 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті www.rbc.ua під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2» була розміщена публікація, яка містила такі висловлювання:

«В ответ на обвинения в присвоении средств и вымогательстве экс-директор Харьковского тракторного завода ОСОБА_1 выступил с острой критикой акционеров завода и экс-губернатора области ОСОБА_2. Соответствующее заявление ОСОБА_1 опубликовал на своей странице в Facebook »;

«Как утверждает ОСОБА_1, завод покинули квалифицированные кадры »;

«По его словам, завод стоит уже полгода, а тысячи сотрудников не получают зарплату и не имеют средств для существования.»;

«Он также обнародовал фото справки в отношении признаков уголовных правонарушений в действиях бывшего главы Харьковской облгосадминистрации ОСОБА_2, который, по убеждению ОСОБА_1, причастен к ситуации с ХТЗ »;

«Как указано в справке, которую обнародовал ОСОБА_1, в действиях ОСОБА_2 числятся признаки преступлений против нацбезопасности и в сфере экономики»;

«Согласно документу, также в действиях экс-губернатора ОСОБА_2, есть признаки общеуголовных преступлений, таких как производство и распространение наркотиков совместно с ОСОБА_6, причастность к убийству акционера АКБ «Золотые ворота» и организации нанесения тяжких телесных повреждений ОСОБА_4».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд вважав позовні вимоги недоведеними. Інформація, на яку вказує позивач у позовній заяві, відсутня на сторінці офіційного інтернет-ресурсу www.rbc.ua.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

Відповідно до положень статей 3 та 32 Конституції України честь і гідність людини віднесено до найвищої соціальної цінності. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч. 1, ч. 4, ч. 7 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 № 1, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

Згідно з ст. ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обов'язок довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права (п. 18 постанови Пленуму) покладається на позивача.

Проте, позивачем не подані належні та допустимі у розумінні ст.ст.58, 59 ЦПК України докази, які б підтверджували як факт публікації на сайті www.rbc.ua статті під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», так і те, що саме позивач є екс-директором ХТЗ, а також, що він не має своєї сторінки у Facebookй що вказаною публікацією порушені його особисті та немайнові права.

За таких обставин суд першої інстанції підставно вважав позовні вимоги недоведеними, належним чином обгунтувавши такий свій висновок й доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують та на його правильність не впливають,а відтак не можуть бути взяті до уваги.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 757/43218/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 8741/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.