441/67/17 2/441/225/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Гірняк Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2017р. позивач звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що 11.06.2002 року між ним і ОСОБА_3 був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження було зроблено запис №49. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказував, що після одруження вони з дружиною приблизно три роки проживали у її батьків у м. Городок на вул.Авіаційна. У 2005 році його батьки купили йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1, куди вони переїхали з сім'єю. З 2013 року між ним та дружиною почались сварки і конфлікти через те, що вона почала надмірно багато часу проводити в соціальних мережах, зокрема на сайтах знайомств, не приділяла належної уваги дітям, перестала цікавитися ним як чоловіком та занедбала домашнє господарство. Познайомившись через Інтернет із молодим чоловіком, ім'я якого йому невідомо, відповідач в червні 2015 року поїхала в місто Баку під приводом що «на заробітки».

Зазначав, що після поїздки в м. Баку їхні відносини як подружжя фактично припинились. Проживаючи разом у квартирі, вони шлюбно-сімейні відносини не підтримували. У вересні 2015 року він поїхав на роботу у Польщу, відповідно повністю припинив спільно проживати з відповідачем і вести спільне домашнє господарство. Незважаючи на те, що він є власником квартири, постійно проживає у своїх батьків у АДРЕСА_2. Попри те він систематично приїжджає до дітей і надає грошові кошти на їх утримання, оскільки відповідач не працює, таким чином фактично їх утримує. За цей період часу він повністю втратив до відповідача почуття любові і поваги, тому вважає примирення та збереження сім'ї неможливе. Шлюб вони розривають вперше. Не заперечує щоб неповнолітні діти проживали разом із матір'ю. В свою чергу він зобов'язується надавати грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей згідно діючого законодавства України. Питання поділу спільного майна подружжя буде вирішувати в порядку цивільного судочинства самостійним позовом.

Просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним і ОСОБА_3, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 49.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, 16.02.2017р. від неї надійшли письмові пояснення на позов та заява про розгляд справи у її відсутності. На розірвання шлюбу вона погоджується, проте не згідна з мотивами розірвання шлюбу, що викладені позивачем у позовній заяві. Дійсними причинами розірвання шлюбу вказує подружню зраду позивача. Останній вже давно збайдужів до сім'ї, не цікавиться їхніми потребами. На грунті цього у них постійно виникали сварки, скандали, під час який ОСОБА_2 застосовував до неї фізичне насильство, в тому числі в присутності дітей, погрожував ножем. В 2015р. її чоловік дійсно поїхав на заробітки в РП, де почав проживати у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, в розмовах з нею та дітьми по скайпу повідомляв їм, що в нього нова сім'я, погрожував їм та виганяв з квартири, показував дітям свою нову співмешканку, що травмувало їхню психіку. Твердження позивача про те, що вона зрадила йому у подружній вірності, вважає безпідставними, оскільки на заробітки вона їхала, щоб утримувати сім'ю, так як позивач на той час не працював, тим більше ініціатором такої поїздки був саме чоловік. Починаючи з 2013р. позивач почав її безпідставно ревнувати, хоча вона жодних підстав для цього не давала. Вона постійно займалася вихованням дітей, веденням домашнього господарства, лікуванням дітей, в той час як позивач розважався з іншими жінками. Проблемами дітей ОСОБА_2 ніколи не цікавився, дійсно до грудня 2016р. допомагав в їх матеріальному забезпеченні, вважаючи, що лише у цьому полягає роль батька у вихованні дітей, в той час як дітям потрібна була його увага. Не відповідають також дійсності твердження позивача в тій частині, що квартира належить йому, оскільки придбана вона була нею і позивачем спільно у шлюбі, для сім'ї. Коли їхні стосунки зіпсувалися і вона, знаючи про зраду чоловіка, наполягала на розлученні, вони з ОСОБА_2 домовилися, що свою частку у квартирі він подарує сину, проте згодом позивач передумав, пригрозивши їй, що взагалі вижене її із такої квартири. Просить не надавати їм терміну на примирення і розірвати шлюб між ними.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 11.06.2002р. зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 49 (а.с.7). У шлюбі в них народилося двоє дітей - дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-9).

Сімейне життя у сторін не склалося, вони не підтримують подружніх відносин, не бажають надання їм судом терміну для примирення.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаємопідтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони обоюдно не мають наміру зберігати шлюб, не бажають надання їм судом терміну для примирення, оскільки тривалий час вони не підтримують подружніх відносин і не вбачають можливості зберегти сім'ю.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.105, ч.1 ст.110, ч.2 ст.115 Сімейного кодексу України, ст.ст.3, 10, 60, 88, 174, 179, 209, 212, 214-215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 11.06.2002р. у відділі державної реєстрації актів громадянського стану Городоцького районного управління юстиції Львівської області за актовим записом № 49.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ференц О.І.