Справа №: 398/3852/16-ц
провадження №: 4-с/398/37/17
УХВАЛА

Іменем України

"14" березня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Крімченко С.А. за участю секретаря Кулікової В.В., розглянувши скаргу КП Теплокомуненерго», де боржник ОСОБА_1, на бездіяльність старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 на постанову про повернення виконавчого документа від 04 жовтня 2016 року,

встановив:

КП «Теплокомуненерго» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 щодо неправомірного винесення постанови про повернення виконавчого документа від 04.10.2016 р.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2016 р. КП «Теплокомуненерго» предявило до виконання до відділу ДВС виконавчий лист, виданий Олександрійським міськрайонним судом 16.02.2016 року у справі №398/8135/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП «Теплокомуненерго» 5456,77 грн. за отриману теплову енергію, а також сплаченого судового збору 243грн.60 коп.

01.03.2016 р. по данному судовому наказу було відкрито виконавче провадження № 50320953.

04.10.2016 р. державним виконавцем була ухвалена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не можливо встановити місце проживання та перебування боржника.

11.11.2016 року комунальне підприємство КП» Теплокомуненерго» отримало постанову про повернення виконавчого документа.

Згідно п. 2, 3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна складаються відповідні акти.

Якщо боржник добровільно не погашає зобовязання, то, згідно ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець вживає заходів по примусовому виконанню рішення.

У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо виконання рішення та повернув судовий наказ без виконання так його і не виконавши.

В судове засідання представник КП «Теплокомуненерго», старший державний виконавець Комишан Ю.В., боржник ОСОБА_1 не зявилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином. Представник КП «Теплокомуненерго» подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, на вимогах скарги наполягає. Начальник ДВС подав клопотання про розгляд скарги у відсутність старшого державного виконавця Комишан Ю.В., подав письмові заперечення проти скарги та копію матеріалів виконавчого провадження. Вважає, що державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання, перевірено майновий стан боржника. Місце фактичного проживання боржника встановити не вдалося. Заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними. В постанові про повернення виконавчого документа зазначено строк для повторного пред"явлення до виконання виконавчого листа. Представник стягувача не подав до відділу ДВС жодної заяви про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто він не володіє інформацією, про вчинені державним виконавцем заходи щодо виконання. З Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень неможливо переглянути всі документи виконавчого провадження, запити і відповіді.

Суд ухвалив провести розгляд скарги у відсутність сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, такий строк є процесуальними та може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про поважність причин пропуску строку звернення заявника зі скаргою до суду та поновив його.

За положеннями ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено наступне.

Олександрійським міськрайонним судом 19 червня 2015 р. ухвалено заочне рішення у справі №398/8135/14-ц про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь КП Теплокомуненерго» 5456 грн. 77 коп. та 243,60 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

23.02.2016 р. комунальне підприємство «Теплокомуненерго» предявило виконавчий лист по справі №398/8135/14-ц до виконання до Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

01.03.2016 р. було відкрито виконавче провадження № 50320953.

04.10.2016 р. державним виконавцем була ухвалена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не можливо встановити місце проживання боржника.

11.11.2016 року комунальне підприємство «Теплокомуненерго» отримало постанову про повернення виконавчого документа.

Виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 8 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснив, що при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Наведений у додатку до Закону про виконавче провадження перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Судом встановлено, що старшим державним виконавцем Комишан Ю.В. були зроблені запити в УПФ , ОДПІ, територіальний сервісний центр, Державнуінспекцію сільського господарства, для виявлення наявності майна, грошових коштів та транспортних засобів у боржника. Надано також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності зареєстрованого за боржником нерухомого майна та витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Державним виконавцем 23.08.2016р. був складений акт про те, що боржник за зареєстрованою адресою: пр. Соборний (Леніна), 101/174 м.Олександрії не проживає. Даний акт підписаний лише державним виконавцем. Сусідка від підпису в акті та представитись відмовилась.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що державний виконавець не вжив всіх заходів щодо перевірки майнового стану боржника та передчасно повернув виконавчий документ стягувачу. Тому постанова про повернення виконавчого документа визнається незаконною та підлягає скасуванню. Згідно ч.1 ст. 41 Закону України « Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню.

Таким чином суд вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.10.2016 року є незаконною та підлягає скасуванню. Старшому державному виконавцю Олександрійського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ в Кіровоградській області ОСОБА_2 необхідно вжити всіх передбачених Законом заходів для примусового виконання .

Керуючись ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Комишан Юлії Володимирівни від 04.10.2016 року про повернення виконавчого документа по виконавчому провадженню № 50320953 по справі №398/8135/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП Теплокомуненерго» 5456 грн. 77 коп. та 243,60 грн. сплаченого судового збору.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів після її проголошення, а відсутніми особами після отримання її копії, через Олександрійський міськрайсуд до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя С.А.Крімченко