АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1730/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 34 Васильківська Т. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівБондаренка С. І., Храпка В. Д.
при секретаріВинник І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріпт-С» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю ( ТОВ ) «Кріпт-С», ОСОБА_7, страхової компанії «Брокбізнес», третя особа: Приватне підприємство «Торгова компанія «Оператор», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 28 січня 2016 року близько 8 год. 40 хв. водій ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ТОВ «Кріпт-С», з яким ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах, на 217 км автодороги Київ-Знам'янка, порушивши вимоги п.14.2 «в» ПДР України, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, який під керуванням ОСОБА_6, рухався в зустрічному напрямку в своїй смузі руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено відповідне стягнення.

В результаті ДТП джерелом підвищеної небезпеки позивачу завдано матеріальної шкоди, яка полягає у пошкодженні його автомобіля «Фольксваген», вартість відновлювального ремонту якого, згідно висновку експерта № 012 від 12 березня 2016 року, становить 382 714 гривень.

Страхова компанія «Брокбізнес» частково відшкодувала позивачу завдану матеріальну шкоду, сплативши йому 49 200 грн.

Так як ОСОБА_7 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Кріпт-С», що є власником автомобіля ГАЗ, позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просив суд стягнути з ТОВ «Кріпт-С» 321 714 гривень матеріальної шкоди, а з ОСОБА_7 - 510 грн. франшизи та 10 000 грн. моральної шкоди. Судові витрати просив розподілити між відповідачами відповідно до задоволених вимог.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Кріпт-С» на користь ОСОБА_6 321 714 грн. матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП та 9 758 грн. 18 коп. судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кріпт-С» просить рішення суду скасувати як необґрунтоване та таке, що порушує норми матеріального та процесуального права, а у справі ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування своєї незгоди з рішенням, апелянт посилається на те, що Висновок № 012 експертного автотоварознавчого дослідження від 12.03.2016 року про розмір заподіяної шкоди є недопустимим доказом, а також на те, що автомобіль НОМЕР_1 в момент ДТП перебував в оренді у ПП «Торгова компанія «Оператор».

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено відповідними доказами наступні обставини справи.

28 січня 2016 року близько 8 год. 40 хв. водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ТОВ «Кріпт-С», на 217 км+650м автодороги Київ-Знам'янка, порушивши вимоги п.14.2«в» ПДР України, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху для виконання обгону не впевнившись в тому чи вільна смуга зустрічного руху від інших транспортних засобів на достатній для обгону відстані. В результаті цього відбулось зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, який під керування ОСОБА_6 рухався в зустрічному напрямку в своїй смузі руху. Автомобіль позивача в результаті ДТП зазнав значних механічних пошкоджень, спричинення яких знаходяться в прямому причинному зв'язку з порушенням водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Смілянського міськрайонного суд Черкаської області від 19 квітня 2016 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Постанова набрала законної сили 30 квітня 2016 року. (а.с. 25).

Власником автомобіля НОМЕР_1 є ТОВ «Кріпт-С», що сам відповідач не заперечує.

Страховим полісом АІ/5343126 від 28.05.2015 року підтверджується, що ТОВ «КРІПТ-С» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність як власника автомобіля НОМЕР_1 у ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» (а.с.8).

Згідно з Висновком № 012 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 12 березня 2016 року, експертом ОСОБА_8, якого було допитано під час розгляду справи в суді першої інстанції, визначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3, в результаті його пошкодження при ДТП складає 382 714 грн. 00 коп., а вартість матеріального збитку заподіяного власнику вказаного автомобіля складає 191 011 грн. 00 коп.(а.с. 11-24).

Платіжним дорученням № 1427 підтверджується, що 13.07.2016 року Страховою компанією «Брокбізнес» було сплачено ОСОБА_6 страхове відшкодування в розмірі 49 490 грн. 00 коп. ( а.с. 47).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами) роз'яснено, що не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор тощо).

При розгляді справ про відшкодування шкоди за ст. 1172 ЦК суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, передбачених ст. 1166 ЦК, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Крім того аналіз норм ст.ст. 1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм ( така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 листопада 2013 року ( справа № 6-108 цс13).

Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував того, що вчинив ДТП під час виконання трудових обов'язків, заперечуючи лише те, що працював у ТОВ«Кріпт-С».

Відповідно до п. 36.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування, має бути компенсована страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки.

В пункті 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Частиною другою ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, на підставі досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновком міськрайонного суду про законність та обґрунтованість стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної шкоди та відмови у решті позовних вимог до інших відповідачів.

Розмір заподіяної шкоди сумніву у колегії суддів не викликає.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 надав до суду Висновок № 012 експертного автотоварознавчого дослідження складеного 12 березня 2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає 382 714 грн. 00 коп.

В суді першої інстанції експерт був допитаний, сам Висновок достатньо обґрунтований і узгоджується з іншими доказами по справі.

У свою чергу сам відповідач розмір заподіяної шкоди в суді першої інстанції не оспорював, клопотань про призначення авто-товарознавчої експертизи не заявляв.

Тому, у колегії суддів немає підстав не враховувати вказаний Висновок експертного авто-товарознавчого дослідження при розгляді даного спору.

Що стосується твердження апелянта про те, що ТОВ «Кріпт-С» не повинно відповідати за заподіяну шкоду, оскільки за 24 дні до вчинення ДТП передала автомобіль ГАЗ в оренду Приватному підприємству «Торгова компанія «Оператор», то суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 04 січня 2016 року ТОВ «Кріпт-С» передало, а ПП «ТК «Оператор» прийняв у строкове платне володіння та користування автомобіль НОМЕР_4 (а.с. 106). Колегія суддів ставить під сумнів укладання такого договору у вказаний в договорі час.

Ні ТОВ «Кріпт-С», ні ПП «ТК «Оператор» не надало доказів про реєстрацію даного договору у своїх бухгалтерських органах, отримання орендодавцем відповідної орендної плати. ПП «ТК «Оператор» у свою чергу не надало будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 перебував у трудових стосунках з останнім. Сам ОСОБА_7 не довів того, що він не працював у ТОВ «Кріпт-С», так як і не довів, що під час скоєння ДТП він працював у ПП «ТК «Оператор». Також в матеріалах справи немає даних про те з якою метою використовувався орендований автомобіль, у чому була необхідність оренди.

Між тим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (постанова Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 квітня 2016 року) судом було встановлено, що ОСОБА_7, в момент вчинення ДТП, являвся працівником ТОВ«Кріпт-С».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що після звернення ОСОБА_6 до суду з цим позовом 21 червня 2016 року, відповідач не надав вказаний вище договір оренди, а подав апеляційну скаргу на ухвалу міськрайонного суду про відкриття провадження у даній справі, намагаючись затягнути вирішення спору. Про нібито існуючий договір оренди транспортного засобу ТОВ «Кріпт-С» повідомило суд лише в лютому 2017 року.

Приймаючи до уваги приведені вище обставини, наявність у справі судових рішень, які свідчать про недобросовісність ПП «ТК «Оператор» при здійсненні господарської діяльності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що представлений відповідачем договір оренди транспортного засобу від 04.01.2016 року не може бути підставою для звільнення його від зобов'язання відшкодувати заподіяну шкоду.

Надані відповідачем розрахунково-платіжні відомості, податкові розрахунки та накази підприємства не конкретні, не спростовують загального висновку суду і розцінюються судом як спроба уникнути відповідальності.

Отже колегія суддів, дослідивши всі обставини справи в сукупності, приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які можуть бути підставами для скасування або зміни цілком обґрунтованого і справедливого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріпт-С» - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 04 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :