АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1046/17Головуючий у 1-й інстанції Грицак Р.М.
Провадження № 22-ц/789/282/17 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - представника позивача ОСОБА_1; представника ВАТ "Тернопільобленерго" Бойко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ВАТ "Тернопільобленерго", КП "Тернопільводоканал" про зобов'язання підключити до електромереж та водопостачання, зобов'язання заключити договори на електро та водопостачання, стягнення трьох процентів річних та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до відповідачів ВАТ «Тернопільобленерго», КП «Тернопільводоканал» про зобов'язання підключити до електромереж та водопостачання, зобов'язання заключити договори на електро та водопостачання, стягнення трьох процентів річних та моральної шкоди.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ВАТ "Тернопільобленерго", КП "Тернопільводоканал" про зобов'язання підключити до електромереж та водопостачання, зобов'язання заключити договори на електро та водопостачання, стягнення трьох процентів річних та моральної шкоди відмовлено з підстав передбачених ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_3 звернулась в суд з апеляційною скаргою в якій вказує, що ухвала є незаконною, необгрунтованою і предвзятою, оскільки суддя у справі №607/12913/15-ц не розглядав позовні вимоги під'єднання до електромереж, а лише констатував їх на основі договорів про під'єднання за різні роки, що не мають жодного відношення до даної справи. Тому просить скасувати ухвалу суду і направити матеріали справи на повторне слухання до суду першої інстанції. Наголошує, що у рішенні Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року взагалі не згадується про приєднання до мереж водопостачання. Вказує, що позивачем по справі №607/1046/17 є не лише ОСОБА_4, а й ОСОБА_5 З вищенаведеного особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що позовні вимоги по обох справах не є спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги; представник відповідача ВАТ "Тернопільобленерго" апеляційної скарги не визнала.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано позовну заяву предметом якої є спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав щодо якого Тернопільським міськрайонним судом від 16 грудня 2015 року вже ухвалено рішення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Також суддя відмовляє у відкритті провадження у справі і в тому разі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У поданій позовній заяві мають бути тотожними сторони, предмет та підстави позову з тією справою, яка знаходиться на розгляді в цьому чи іншому суді або зі справою, у якій вже ухвалене рішення, яке набрало законної сили. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не може відмовити у відкритті провадження.

Якщо подано тотожну позовну заяву, але при цьому вже є рішення, яке набрало законної сили, суддя відмовляє у відкритті провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

Не вважаються тотожними спори між тими самими сторонами, якщо змінилися предмет або підстава позову. При цьому питання тотожності вирішується не лише за загальними ознаками предмета позову, але й за його конкретним змістом.

Із змісту рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 грудня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 зверталась до суду з позовом до ВАТ «Тернопільобленерго», КП «Тернопільводоканал» про визнання діючими технічних умов, зобов'язання продовжити дію договору, підключити до електромереж та водопостачання, стягнення трьох процентів річних та моральної шкоди, посилаючись на відмову відповідачів від приєднання забудованого будинку її малолітньої доньки ОСОБА_4 до постачання електричної енергії та води з підстав незаконної втрати чинності технічних умов.

У позовній заяві, з якою звернулась ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у січні 2017 року, вона просить під'єднати житлові будинки неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 до електромереж та водопостачання з посиланням на незаконну втрату чинності технічних умов.

При вказаних обставинах, суд першої інстанції не врахував, що предметом вказаного позову є під'єднання двох житлових будинків власниками яких є неповнолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в інтересах яких діє їх мати ОСОБА_3 і укладення з ними договорів на електро і водопостачання.

Таким чином, позови у справах не є тотожними, оскільки їх предмет та сторони не збігаються, а тому спір, з яким звернулася позивач, судом не вирішено.

Крім того, відмова у відкритті провадження по даній справі з викладених обставин в оскаржуваній ухвалі позбавляє позивача права на звернення до суду, яке передбачено ст. 55 Конституції України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Також Європейський суд з прав людини зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним ( Рішення Суду у справі "Жоффре де ля Прадель проти Франції" від 16 грудня 1992 року).

З наведеного випливає, що суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження по справі з мотиву недотримання позивачем вимог ст. 122 ЦПК України, не врахував згаданих вище норм процесуального права, а тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і ухвала не може бути залишена в силі і підлягає скасуванню відповідно до норм п.п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України, а матеріали позову - направленню до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,319, 324,325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 січня 2017 року скасувати, а матеріали позову направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун