АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.

секретар Герман Я.І.

за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2, головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3, представника стягувача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Чернівецької міської ради на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження за апеляційною скаргою Чернівецької міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2017 року,

встановила:

У серпні 2017 року Чернівецька міська рада звернулася до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 02 серпня 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №54421494 з виконання виконавчого листа №727/4596/16-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Чернівці 12 серпня 2016 року, про стягнення з міської ради на користь ОСОБА_5 248 877 грн боргу за договором позики.

Посилаючись на норми Закону України «Про виконавче провадження», Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 45, незаконність дій головного державного виконавця з прийняття до виконання указаного виконавчого листа в силу того, що судові рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів мають виконуватися виключно органами Казначейства, заявник просив визнати дії головного державного виконавця Саінчука Є.В. з відкриття виконавчого провадження неправомірними, визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження, зобовязати державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Чернівецька міська рада просить указану ухвалу скасувати, скаргу задовольнити: визнати незаконною та скасувати постанову №54421494 від 02 серпня 2017 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Чернівецької області ОСОБА_3

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з безпідставності вимог скарги Чернівецької міської ради.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком.

У справі встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 серпня 2016 року стягнуто з територіальної громади м. Чернівці в особі Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_5 в рахунок погашення боргу за договором позики 248877 грн.

За заявою ОСОБА_5 судом видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 02 серпня 2017 року за указаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП №54421494.

Звертаючись до суду із даною скаргою, заявник вважав, що підстав для винесення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Про це заявник стверджує і в апеляційній скарзі.

Такі доводи є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі ст. 6 Закону у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

За правилами Бюджетного Кодексу в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України і управління наявними коштами Державного бюджету України, зокрема безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду входить до компетенції Державного казначейства України.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України передбачено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Водночас згідно з п. 2 Порядку боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

У справі встановлено і це визнається представниками заявника, що Чернівецька міська рада не має відкритих рахунків в органах Казначейства, а тому вона не є боржником у розумінні п. 2 Порядку.

Це стверджується також листом Управління Державної казначейської служби України у м. Чернівці №06-24/1646 від 16 листопада 2016 року, яким констатовано, що відповідний виконавчий лист не підлягає виконанню органом Казначейства.

Отже, зважаючи на зміст виконавчого документа та статус Чернівецької міської ради, яка не є боржником у розумінні п. 2 Порядку, характеру стягнення за виконавчим документом, яке не є безспірним списанням коштів державного бюджету чи місцевого бюджету, виконавчий лист про стягнення з Чернівецької міської ради на користь ОСОБА_5 248 877 грн боргу за договором позики підлягає виконанню не органами Казначейства, а у примусовому порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.

Зміст зазначеного у виконавчому листі виду стягнення з Чернівецької міської ради не є тотожним стягненню з місцевого бюджету ради, про що йдеться у ч. 2 ст. Закону № 1404-VIII.

Оскаржувана постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 від 02 серпня 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №54421494 відповідає нормі ст. 26 Закону № 1404-VIII, а тому суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні скарги Чернівецької міської ради.

У звязку з цим доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм Закону № 1404-VIII, Порядку є необґрунтованими.

Заявник посилається на положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», проте вони стосуються виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, є по суті правильною, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

ОСОБА_6