Номер провадження: 22-ц/785/1524/17
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Сегеди С.М.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи - Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила: 1) позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2; 2) стягнути з ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі - 7 000,00 грн..

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що 25.04.1998 р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2011 р. шлюб з відповідачем було розірвано. Підставою розірвання шлюбу стали чоловіча зрада, прояви насильства чоловіка у сім'ї, неможливість спільного проживання. Безвідповідальне надання батьком сину можливості гратися з вогнепальною зброєю.

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з нею, знаходяться на її повному утриманні.

Відношення відповідача до дітей після розірвання шлюбу не змінилося. Він не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування дітей, не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Дітьми не цікавиться, з ними не спілкується, їх вихованням не займається, батьківської турботи не проявляє, від утримання дітей ухиляється, матеріальної допомоги не надає, хоча таку можливість має. Відповідач ніколи не цікавився які дитячі садки, школи відвідують діти. У яких кружках та спортивних секціях вони займаються.

Відповідач працює, отримує у місяць дохід у розмірі не менше - 14 000,00 грн., що дозволяє йому сплачувати аліменти на двох дітей у розмірі - 7 000,00 грн..

У лютому 2016 р. ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила визначити місце проживання доньки - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання їх матері - ОСОБА_4, за адресою - АДРЕСА_1..

Додатково позивачка вказувала, що після розірвання шлюбу з відповідачем діти проживають разом з нею за адресою - АДРЕСА_1. Крім того, у неї є житлове приміщення за адресою - АДРЕСА_2, яке вона використовує в теплу пору року для оздоровлення дітей на канікулах, де вони відпочивають разом з її матір'ю (бабусею), яка працює вчителем і має великий стаж роботи.

Діти забезпечені нормальними житлово-побутовими умовами, усім необхідним для навчання та повсякденного життя. Вона має вищу освіту, працює та має самостійних дохід. Піклується про дітей.

Відповідач є уродженцем Придністров'я - м. Тирасполь. В м. Одесі не зареєстрований, власного житла не має.

Не визнавши вимоги ОСОБА_4 про визначення місця проживання дітей, ОСОБА_5 у квітні 2016 р. подав зустрічний позов про визначення місця проживання сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05.04.2016 р. вищевказані два позови ОСОБА_4, позов ОСОБА_5 були об'єднанні в одне провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04.07.2016 р. за відповідною заявою ОСОБА_5 від 02.07.2016 р. його зустрічний позов про визначення місця проживання сина разом з ним залишено без розгляду.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх за вказаних у позовах підстав.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Вимоги щодо стягнення аліментів визнали частково у розмірі, якій не перевищує 50% доходу відповідача.

Донька - ОСОБА_7, син - ОСОБА_8 у судовому засіданні висловили бажання проживати разом з матір'ю. ОСОБА_7 надала суду письмову заяву, в якій просила позбавити ОСОБА_5 батьківський прав відносно неї.

Представник служби у справах дітей Одеської міської ради просила прийняти рішення згідно з висновками органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав, визначення місця проживання сина з матір'ю.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.10.2016 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визначено місце проживання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю - ОСОБА_9.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі - 2/5 ч. всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.01.2016 р. й до досягнення ОСОБА_7 повноліття (ІНФОРМАЦІЯ_4 року).

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні суд першої інстанції помилково вказав прізвище позивачки як - «Кравченко» замість правильного - «Кирилова», що не позбавляє суд першої інстанції за власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, можливості виправити допущену описку (ст. 219 ЦПК України).

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визначення судом розміру стягнутих аліментів та відмови в задоволенні вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення її вимог про стягнення аліментів у розмірі - 7 000,00 грн. та позбавлення відповідача батьківських прав. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судове засідання не з'явилася. Про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином.

ОСОБА_5 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні вважав необхідним скаргу відхилити. Рішення суду залишити без змін. Посилався на те, що рішення є законним та обґрунтованим. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо розміру аліментів та відсутність підстав для позбавлення його батьківських прав.

Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради судове засідання представників не направили. Про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Районна адміністрація заяв та клопотань не надала. Служба надала суду заяву про розгляд справи за відсутності її представника. Вважала необхідним апеляційну скаргу відхилити. Рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалено без порушень діючого законодавства, інтереси дітей при його ухваленні не порушені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Стягуючи з ОСОБА_5 аліменти у розмірі - 2/5 ч. всіх видів заробітку (доходу), відмовляючи у задоволенні позовних вимоги про позбавлення останнього батьківських прав, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має місце роботи та стабільний заробіток. Зв'язок батька з дітьми не втрачено, він цікавиться дітьми. Згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав відповідача є недоцільним (Т. 1, а. с. 214 - 219).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про стягнення аліментів у розмірі - 2/5 ч. всіх видів заробітку (доходу) відповідача, відмову в задоволенні вимог про позбавлення останнього батьківських прав. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 155, 164, 180 - 184 СК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2011 р. шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.04.1998 р., було розірвано.

У сторін від шлюбу народилися донька - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Т. 1, а. с. 5) та син - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т. 1, а. с. 4).

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю, знаходяться на її утриманні (Т. 1, а. с. 6, 7).

Відповідач працює, отримує у місяць заробітну плату в середньому в розмірі - 1 356,68 грн. (Т, 1, а. с. 26, 64 - 67).

За місцем роботи ОСОБА_5 характеризується позитивно, судимостей не має, на обліку у психіатра не знаходиться (Т. 1, а. с. 25, 27). Згідно його звернень до навчальних закладів, відповідей на ці звернення (Т. 1, а. с. 132 - 161) останній не втратив інтересу до дітей, цікавиться станом їх справ.

Згідно висновку Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування, від 20.05.2016 р. позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, є недоцільним (Т, 1, а. с. 117 - 119).

Між сторонами виникли правовідносини щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов'язків щодо виховання, утримання дитини до досягнення нею повноліття.

За правилами, передбаченими ст. ст. 155, 164 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.07 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», з подальшими змінами та доповненнями, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Частиною 3 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самостійно, якщо батьки проживають окремо.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 - 184 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що відповідач на час розгляду справи був працевлаштований, мав постійний заробіток, позитивно характеризується за місцем роботи, судимостей не має, на обліку у психіатра не знаходиться, інтересу до дітей не втратив, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів у частці від його заробітку (доходу). Судом правильно встановлено, що підстави для застосування такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав відсутні. Неповнолітня ОСОБА_7 визначає своє місце проживання самостійно, оскільки досягла чотирнадцяти років.

Доводи апелянта про те, що судом не враховано жорстоку поведінку батька відносно неї та дітей на новий рік, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з встановлених по справі обставин. Орган опіки та піклування у своєму висновку вказує про недоцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав. Колегія суддів вказаний висновок вважає обґрунтованим. Думка доньки про позбавлення батьківських прав повинна враховуватися разом з іншими доказами по справі. Щодо невірного зазначення прізвища апелянтки в рішенні суду, то як вказувалося вище, ця описка може бути усунена судом в порядку, передбаченому ст. 219 ЦПК України.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останньої у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. М. Сегеда