Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/5388/14 Головуючий у 1 інстанції: Світлицька В.М.
Провадження № 22-ц/778/360/17 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Кочеткової І.В., Спас О.В.

при секретарі: Зубковій Ю.С.

за участі прокурора Харченка В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року, ухвалене за наслідками перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3, у цивільній справі за позовом прокурора Жовтневого району м. Запоріжжя, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Міське комунальне підприємство «Основаніє», Жовтневий районний відділ у м. Запоріжжя управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про виселення без надання іншого жилого приміщення та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р., яким її виселено на підставі ст. 116 ЖК України з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, у якій просить скасувати його у зв'язку із нововиявленими обставинами та постановити нове рішення, яким відмовити у позові прокурора.

В обґрунтування заяви зазначає, що після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме 23.08.2016р. та 30.09.2016р. їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, але які не були і не могли бути їй відомі під час розгляду цієї справи, а саме: за її заявою порушено кримінальне провадження стосовно дій дільничного інспектора Жовтневого РВ ЗМУ Ніколова Д.О., який 20.03.2014р. склав відносно неї попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї, в ході досудового розслідування у якому було проведено судово-криміналістичну експертизу підпису у попередженні, вчиненого начебто від її імені. За результатами експертизи висновком експерта від 11.08.2016р. встановлено, що зазначений документ було сфальсифіковано, оскільки підпис в попередженні від імені ОСОБА_3 вчинено не нею, а іншою особою.

Крім цього, нею було подано апеляційну скаргу на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2014р., якою її було звільнено від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30.09.2016р. постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2014р. скасовано, справу закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Заявник вважає зазначені обставини нововиявленими, які спростовують висновки суду про наявність підстав, передбачених ст. 116 ЖК України, для її виселення із квартири, тому за вимогами ст.ст. 361-364 ЦПК України просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015 року та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2015 року скасовано за нововиявленими обставинами та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову прокурора.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд неправильно встановив, що зазначені ОСОБА_3 обставини є нововиявленими, оскільки про них їй було відомо під час розгляду справи. Також вказує, що фальсифікація документу має бути доведена вироком суду, якого на тепер не мається, а тому попередження від 20.03.2014р. не можна виключати як доказ у справі. Вважає, що підстав для скасування рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р. за ново- виявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 у суду не було, тому просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні заяви відповідачу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з позовною заявою в якості доказів про наявність підстав для виселення ОСОБА_3 у відповідності до ст. 116 ЖК України було зазначено два офіційні попередження: 30.12.2010р. та 20.03.2014р. - Жовтневим райвідділом про неприпустимість вчинення відповідачем насильства у сім»ї, а також постанова суду від 19.05.2014р., у якій ОСОБА_3 оголошено усне зауваження за наслідками розгляду протоколу про адмінправопорушення за ст. 173-2 ч. 1 КУпАП зі звільненням від адмінвідповідальності у зв»язку з малозначністю вчиненого правопорушення.

Так, судом першої інстанції в ході розгляду справи встановлено, що 30.12.2010р. за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 на неправомірні дії ОСОБА_3 відносно неї, які відбулись за їх спільним місцем мешкання у АДРЕСА_1, останній було винесено офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім»ї.

За наступною заявою ОСОБА_2 в березні 2014р. Жовтневим РВ 20.03.2014р. знову винесено ОСОБА_3 офіційне попередження про неприпустимість вчинення насильства у сім»ї.

Постановою суду від 19.05.2014р. ОСОБА_3 було зроблено усне зауваження за наслідками розгляду адмінпротоколу про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Взявши до уваги вказані докази як такі, що підтверджують систематичну неправомірну поведінку ОСОБА_3 відносно ОСОБА_2 за місцем їх мешкання, та доводять неможливість для проживання із відповідачем в одній квартирі, а також те, що вказані заходи впливу виявились безрезультатними, оскільки після застосування кожного з них відповідні дії відповідача продовжувались, Жовтневий районний суд м. Запоріжжя рішенням від 28 травня 2015р. задовольнив позов прокурора та виселив ОСОБА_3 із АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016р. рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою ВССУ від 09 березня 2016р. касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без

задоволення та вищевказані рішення судів залишено без змін.

26.08.2016р. ОСОБА_3 подала заяву про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р. у зв»язку з нововиявленими обставинами.

Як на нововиявлені обставини посилалась на: висновок експерта у почеркознавчому дослідженні в межах порушеного за її заявою кримінального провадження, яким встановлено, що підпис у попередженні від 20.03.2014р. не належить ОСОБА_3 Тому вважає, що попередження є сфальсифікованим, а про цей факт їй стало відомо тільки 23 серпня 2016р. з листа прокуратури Запорізької області. Кримінальне провадження порушено 25.01.2016р. за фактом внесення завідомо неправдивих відомостей в документ - попередження від 20.03.2014р. ОСОБА_3 про недопустимість вчинення насильства у сім»ї ( Т. 2 а.с. 13). Крім того, апеляційним судом скасовано постанову суду від 19.05.2014р. із закриттям провадження у справі про адмінправопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно неї. Вважає, що у зв»язку із вказаним не малось підстав для прийняття рішення про її виселення, тому просить скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р. за нововиявленими обставинами та відмовити в задоволенні позову прокурора.

Задовольняючи вказану заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що вказані обставини, на які посилається у заяві відповідач, є нововиявленими обставинами, а також у своїй сукупності ставлять під сумнів докази, на яких базується рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р. Тому, скасувавши вказане рішення, суд першої інстанції ухвалив нове про відмову в позові прокурора щодо виселення ОСОБА_3 з квартири без надання іншого житлового приміщення у відповідності до ст. 116 ЖК УРСР.

Колегія погоджується із вказаними висновками суду з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі заявнику.

Обставинами, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночними, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох таких умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин на час розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком ухвалення іншого рішення.

Базуючись на вказаних ознаках, які відносять обставини до нововиявлених, суд правильно визначив правову природу вказаних заявником обставин як нововиявлених.

При розгляді заяви суд встановив, що 25.01.2016р. ОСОБА_3 звернулась із заявою до прокуратури Запорізької області відносно дільничного інспектора Жовтневого РВ ЗМУ Ніколова Д.О., який вніс неправдиві відомості в офіційний документ - попередження ОСОБА_3 про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї, про існування якого їй

стало відомо 28.05.2015р. в судовому засіданні під час розгляду цивільної справи.

25.01.2016р. прокуратурою Запорізької області внесено заяву до ЄДРДР та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, під час якого було проведено судово-криміналістичну експертизу документу - оригіналу попередження про неприпустимість вчинення насильства в сім'ї від 20.03.2014р., за висновком якої № 332п від 11 серпня 2016 року встановлено, що підпис, вчинений в цьому офіційному попередженні зроблено не ОСОБА_3

Встановивши ці обставини, суд правильно визнав, що в такому разі попередження не може бути доказом застосування до ОСОБА_3 заходів впливу у зв»язку з неправомірною поведінкою у відношенні до ОСОБА_2

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ці обставини були відомі ОСОБА_3 під час розгляду справи, а також не можна вважати попередження сфальсифікованим, оскільки такий факт встановлюється лише вироком суду, якого на теперішній час не мається.

Проте колегія вважає ці ствердження неспроможними з огляду на таке.

Доводи ОСОБА_3 про те, що про оригінал попередження, в якому вона не ставила свій підпис, їй стало відомо тільки під час останнього судового засідання 28 травня 2015р., підтверджуються матеріалами справи, з яких вбачається, що витребуваний судом оригінал офіційного попередження від 20.03.2014р. наданий суду лише перед останнім судовим засідання 28 травня 2015р., в якому суд дійшов до дослідження доказів у справі та одразу перейшов до дебатів ( а.с. 194).

Що стосується відсутності вироку щодо підроблення цього попередження, то в даному випадку він не потребується, оскільки сам факт відсутності підпису ОСОБА_3 в цьому попередженні вказує на те, що в дійсності воно відповідачу не оголошувалось, а відтак такому заходу впливу вона не підвергалась.

Також судом при розгляді заяви ОСОБА_3 встановлено, що постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30 вересня 2016 року у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення скасовано постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 травня 2014 року, якою ОСОБА_3 було звільнено від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, та провадження у справі про адмінправопорушення закрито.

Тому суд обґрунтовано вважав, що скасування постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2014р., яка врахована як один із доказів у справі щодо встановлення системності неправомірних дій з боку відповідача та застосування заходів впливу у зв»язку з цим до неї, відповідно до ст. 361 ЦПК України також є нововиявленою обставиною для перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28.05.2015р.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія вважає, що висновок суду про те, що вищенаведені обставини є нововиявленими обставинами, які у своїй сукупності ставлять під сумнів доказову базу, на якій суд грунтував своє рішення, є вірним.

Таким чином, попередження від 20.03.2014р. не може вважатись належним і допустимим доказом у справі, а усне зауваження у справі про адмінправопорушення взагалі скасовано. Відтак, як доказ неправомірних проявів ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_2 залишилось лише одне офіційне попередження від 30.12.2010р. працівниками Жовтневого райвідділу про неприпустимість насильства у сім»ї, яке само по собі не утворює системності порушення правил співжиття і застосування заходів реагування на таке порушення, що виключає можливість застосування ст. 116 ЖК України як підстави виселення відповідача.

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необґрунтованою, тому у відповідності до вимог ст. 308 ЦПК України вона підлягає відхиленню із залишенням без змін оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Кочеткова І.В.

Спас О.В.