Справа № 308/2251/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статті 119 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В позовній заяві позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, із квітня 2014 року, що встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/5638/14-ц від 03.09.2014 року. Разом з тим, позивач до позовної заяви додає лише фотокопію такого рішення, яке належним чином не завірене. Тому позивачу необхідно надати належним чином завірену копію рішення суду першої інстанції, яке повинно бути підписане та скріплене гербовою печаткою суду згідно п. 13.7 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, та з відміткою про набрання рішенням законної сили.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що ОСОБА_1 є квартиронаймачем житлового приміщення під №504 в будинку по вул.Бородіна, 14, в місті Ужгороді. При цьому, позивач не залучає до участі в справі власника вказаного житлового приміщення та у відповідності до ст.120 ЦПК України не додає копію позовної заяви та копії документів, що додаються, відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Всупереч вимог ч.5 ст.119 ЦПК України позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлюється розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень.

З прохальної частини заяви слідує, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру, а отже йому слід сплатити судовий збір у розмірі 640 грн.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів УК у м. Ужгороді / м. Ужгород, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38015610, банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, код банку отримувача (МФО) 812016, рахунок отримувача 0002, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, та вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 20 березня 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3