Провадження №: 2/752/4675/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.

при секретарі Мороз О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, третьої особи приватного нотаріуса Смолянінової Олени Ярославівни про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Київської міської Ради, третьої особи приватного нотаріуса Смолянінової О.Я. про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позивач просить суд: 1) встановити додатковий строк ОСОБА_1 у три місяці для прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_3; 2) визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого дідуся ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: в АГК «Дружба» м. Київ по вул. Товарній № 10.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_3 ( у віці 79 років), свідоцтво про смерть зареєстровано у Відділу реєстрації смерті в м. Києві актовий запис № 2446 Серія НОМЕР_2 від 05.02.2015року.

Після смерті дідуся (спадкодавця) залишилось спадкове майно, яке складається гаражного боксу НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: в АГК «Дружба» м. Київ по вул. Товарній № 10.

Її ідусь був зареєстрований в квартирі яка належить їй на приватної класності відповідно до Договору дарування посвідченого 11.09.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Шандибою Л.І. за реєстровим номером № 2892.

Позивач вказує, що вона є спадкоємець за заповітом і рідна онука спадкодавця.

Після смерті дідуся вона фактично прийняла спадщину, оскільки користується та утримує в належному стані спадкове майно.

За життя її дідусь ОСОБА_3 склав заповіт на неї, ОСОБА_1, як на єдину онуку, який посвідчений 11.08.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Шандибою Л.І. за рєстровим номером № 2890.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця),інших осіб (спадкоємців).

14.07.2017р. вона вернулась до приватного нотаріуса Київського нотаріального округа Смолянінової О.Я. з відповідною заявою про прийняття спадщини за законом після померлого дідуся, за розглядом якої отримала постанову вих. № 57/02-31 про відмову у заведенні спадкової справи, як вбачається з вищевказаної постанови то вона пропустила 6- місячний строк звернення який починається з часу відкриття спадщини.

З приводу пропуску строку звернення позивач вказує, що вона є власником квартири (докази в додатку додаються)в якій був зареєстрований ії дідусь та в якій вона проживала разом, в зв'язку з сімейними обставинами. У зв'язку з чинним законодавством України вона не могла бути зареєстрована по двом адресам одночасно, та звертає увагу суду вона є власник цієї квартири, і що я проживала з грудня 2011року доказом чого є Акт № 55 від 13.07.2017р.). Її дідусь у 2008 році переніс інфаркт та мав захворювання рака передміхурової залози і потребував сторонньої постійної допомоги, щодо постійного лікарського нагляду, прийому ліків та інше. Оскільки смерть рідного дідуся їй було тяжко пережити, спочатку вона займався похованням оскільки інших родичів немає, перебувала в тяжкому психологічному стані.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та участі позивача на підставі наданих документів.

Представник відповідача в судове засідання двічі не з'явився, направив до суду письмові пояснення на позов, у яких просить суд розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа по справі приватний нотаріус Смолянінова О.Я. в судове засідання не з'явилась, та направила заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено що померлий спадкодавець ОСОБА_3, був власником гаражного боксу НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: в АГК «Дружба» м. Київ по вул. Товарній № 10(а.с.33-41,64).

На випадок смерті ОСОБА_3 склав заповіт, яким гаражний бокс НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: в АГК «Дружба» м. Київ по вул. Товарній № 10 заповідав позивачу ОСОБА_1(а.с.61-62).

Спадкодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджується свідоцтвом про його смерть на а.с.46.

Відповідно до акту № 55 від 13.06.2017 року ОСББ «Молодіжний -14» позивачка на час смерті мешкала за місцем проживання спадкодавця(а.с.73).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є

день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач як це передбачено ст.1297 ЦК України звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписом ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За правилами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні позивач не мав намірів відмовлятись від отримання спадщини, а строк для прийняття спадщини позивач пропустив з причин які суд вважає поважними. Позивач мешкала разом з спадкодавцем на час його смерті і вчинила дії що свідчать про прийняття спадщини після її смерті.

Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 2 статті 16 визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст. 335, 376, 392 цього Кодексу.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доводять, що позивач має достатні правові підстави на визнання за нею права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15,16,328,392,1261,1262,1272,1296,1297 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити додатковий строк ОСОБА_1 у три місяці для прийняття спадщини після смерті дідуся ОСОБА_3.

Визнати право власності за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлого дідуся ОСОБА_3 на гаражний бокс НОМЕР_1, який знаходиться за адресою: в АГК «Дружба» м. Київ по вул. Товарній № 10.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва, через Голосіївський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко