Справа № 138/2557/17
Провадження №:2-з/138/20/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області Київська Т.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технодрім» про захист прав споживача, визнання недійсним договорів фінансового лізингу від 17.08.2017 № 0222/1 та № 0223/1 та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені суду знаходиться вказана вище цивільна справа.

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 137 500,00 грн., що знаходиться на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Технодрім» № 9001.

Заява мотивована тим, що заявником на банківський рахунок № 9001, який належить ТОВ «Технодрім», було перераховані кошти на придбання транспортних засобів в розмірі 137 500,00 грн. Разом з тим, ТОВ «Технодрім» свої зобовязання за договорами лізингу від 17.08.2017 № 0222/1 та № 0223/1, укладеними між сторонами, не виконало. Крім того, заявником зазначено ряд цивільних справ, які знаходиться на розгляді у судах України, за позовами осіб до ТОВ «Технодрім» з аналогічним предметом позову та аналогічними обставинами невиконання зобовязань зі сторони ТОВ «Технодрім». Зважаючи на викладене, заявник просить накласти арешт на грошові кошти в сумі 137 500,00 грн.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов може забезпечуватись шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Розглянувши подану заяву та дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов до переконання в наявності підстав для задоволення вимог заяви та необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що як слідує з поданої заяви та матеріалів цивільної справи позов стосується визнання недійсності правочинів, а саме договорів лізингу від 17.08.2017 № 0222/1 та № 0223/1, укладених між сторонами спору на підставі яких заявником було перераховано на власний розрахунковий рахунок ТОВ «Технодрім» кошти в сумі 137 500,00 грн. Заявник довів, що вказані кошти можуть бути використані ТОВ «Технодрім» у власних цілях, що може призвести до ускладнення виконання можливого судового рішення в разі задоволення позову або його часткового задоволення.

Згідно розяснень вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи викладене та положення вказаних вище норм суд, дійшов до переконання в наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог та вважає, що слід накласти арешт на кошти, належні заявнику в межах ціни позову до вирішення справи по суті та виконання судового рішення, що не суперечить положенням ч.4 ст. 152 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 151, ч.3 ст.152, ч.5 ст. 153, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технодрім» про захист прав споживача, визнання недійсним договорів фінансового лізингу від 17.08.2017 № 0222/1 та № 0223/1 та стягнення коштів, шляхом накладання арешту на грошові кошти в сумі 137 500,00 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Технодрім» (, юридична адреса: місто Київ, вулиця М. Грушевського, буд. 10, офіс 212) № 9001 (відділення «Центральне Кременчук» Полтавського ГРУ ОСОБА_2).

Копію ухвали направити до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві (03056, місто Київ, вулиця Виборзька, будинок 32) для виконання.

Згідно ч.ч. 9, 10, 12 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушенні заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3,4 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

Згідно ч.1 ст. 155 ЦПК України у разі скасування заходів забезпечення позову, набрання законної сили рішенням про відмову у задоволенні позову чи ухвалою про закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, завданих забезпеченням позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.Б.Київська