АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1]

09 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України» про роз'яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України» - ТопчияОлександра Вікторовича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, з Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України» (далі- КП «Державний гастрольно-концертний центр України») на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 35 896,80 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 29 квітня 2014 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 69 088,56 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

29.11.2016 року КП «Державний гастрольно-концертний центр України» звернулось до суду з заявою про роз'яснення вказаного рішення суду в частині визначення, яким чином підлягає стягненню сума заборгованості по заробітній платі та за час затримки розрахунку при звільненні: без утримання податків та обов'язкових платежів, чи з утриманням податків та обов'язковим перерахуванням їх до державного бюджету.

Зазначив, що резолютивна частина вказаного судового рішення не містить вказаних відомостей, що утруднює його виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі представник КП «Державний гастрольно-концертний центр України» - Топчий О.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник КП «Державний гастрольно-концертний центр України» - Топчий О.В. апеляційну скарну підтримав та просив її задовольнити.

Інші особи, що беруть участь в справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представника заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в резолютивній частині рішення при визначенні сум, що підлягають стягненню з роботодавця на користь працівника, не було зазначено, що вони вказані без утримання прибуткового податку та інших обов'язків платежів. Питання щодо відрахування податків і зборів з грошових сум в трудових спорах здійснюється саме на стадії виконавчого провадження згідно з положеннями спеціального закону.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зрозумілість рішення суду полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, з КП «Державний гастрольно-концертний центр України» на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 35 896,80 грн. та середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 29 квітня 2014 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 69 088,56 грн.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Резолютивна частина рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 травня 2015 року такої інформації не містить, що допускає кілька варіантів тлумачення його змісту.

Розглянувши справу у відсутність осіб, які брали участь у справі, без наявності доказів належного повідомлення їх про час та місце розгляду справи, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з передачею питання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Казенного підприємства «Державний гастрольно-концертний центр України» - Топчия Олександра Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа №761/38704/14-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/3333/2017

Головуючий у суді першої інстанції: МаліновськаВ.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.