АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3866/17 Справа № 2-1453/11 Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т.О. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвій Л.О., Пидищи М.М.

при секретарі - Кравцовій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2009 року ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № СNL-302/300/2006 (надалі - кредитний договір-1), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит на споживчі цілі на строк до 23.08.2016 року у розмірі 86900 доларів США. 01.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № СL-302/399/2006 (надалі - кредитний договір-2), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит на купівлю автомобіля на строк до 01.12.2012 року у розмірі 23473 доларів США. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредити у розмірі 86900,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 34 від 23.08.2006 року, в розмірі 23 473,00 доларів США, що підтверджується валютним меморіальним ордером № 15 від 01.12.2006 року. В забезпечення виконання зобов'язань 23.08.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-302/300/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору-1 як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. В забезпечення виконання зобов'язань 01.12.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-302/399/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору-2 як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. У зв'язку з не виконанням зобов'язань позичальника за Кредитним договором-1 станом на 17.11.2009 року виникла заборгованість перед банком, яка складає 86605 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 79549,89 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 4217,38 доларів США, пеня - 2838,14 доларів США; за Кредитним договором-2 виникла заборгованість перед банком, яка складає 19439,11 доларів, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 18011,72 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 253,27 доларів США, пеня - 1174,12 доларів США, а всього в сумі 106 044 долара 52 центи. З урахуванням уточнень ПАТ «ОТП Банк» просив стягнути заборгованість за кредитними договорами від 23.08.2006 року та від 01.12.2006 року в сумі 847 645,66 грн. та судові витрати. (а.с. а.с.2-5,115-116).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволенні.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 847 645 грн. 66 коп., понесені витрати по справі - сплачений судовий збір в сумі 1700 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 849 465 грн. 66 коп. (а.с.179-182).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права і невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.188-190).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 23.08.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № СNL-302/300/2006 (надалі - кредитний договір-1), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит на споживчі цілі на строк до 23.08.2016 року у розмірі 86900,00 доларів США зі сплатою 13,99% річних.

01.12.2006 року між Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк Україна», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № СL-302/399/2006 (надалі - кредитний договір-2), відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит на купівлю автомобіля марки Тойота Королла на строк до 01.12.2012 року у розмірі 23473 доларів США зі сплатою 11,99% річних.

Відповідно до п.1.1. вказаних кредитних договорів банк надає позичальнику кредит у вищевказаних розмірі та валюті, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі.

Згідно до положень п. 1.5.1. вказаних кредитних договорів погашення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів, який є додатком до договорів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

У відповідності до п.п. 1.5.1.1. кредитного договору нараховані в порядку передбаченому цими кредитним договорами проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Відповідно до п. 1.9.1 частини № 2 Кредитного договору, не зважаючи на інші положення кредитного договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за кредитним договором.

Згідно до п.п. 4.1.1 Кредитних договорів за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначенні цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки.

П.4.1.2. кредитних договорів передбачено, що за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 15 календарних днів позичальник, крім пені, передбаченої п.4.1.1. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,01% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 25.00 грн.

Відповідно до п.4.1.3. кредитного договору за прострочення виконання боргових зобов'язань понад 30 календарних днів позичальник, крім пені та штрафу, передбачених п.п.4.1.1., 4.1.2. цього договору, додатково сплачує на користь банку штраф у розмірі 0,02% від суми прострочених боргових зобов'язань, але не менше 50,00 грн.

23.08.2006 року між АКБ "Райффайзенбанк Аваль" та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-302/300/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору CNL-302/300/2006 від 23.08.2005 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 01.12.2006 року між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-302/399/2006, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником всіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №CL-302/399/2006 від 01.12.2006 року як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.1.1. зазначених договорів поруки поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання боржником його боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань.

Згідно з п.1.2. договору поруки поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно.

Відповідно до п.2.1. договорів поруки передбачено, що порукою за цим договором забезпечуються вимоги позивача щодо сплати боржником кожного і всіх боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, а зокрема щодо повернення основної суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочення повернення кредиту та/чи процентів, а також сплати штрафу за нецільове використання кредиту.

Пунктом 3.1. договорів поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі чи в частині.

Відповідно до п.3.2. договорів поруки - поручитель прийняв на себе зобов'язання у випадку невиконання позичальником його боргових зобов'язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов'язань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. При цьому така вимога вважається отриманою поручителем, якщо банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в договорі поруки. Відповідно до п.4.1. договору поруки цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредит ним договором.

У зв'язку з не виконанням зобов'язань позичальника за Кредитним договором-1 станом на 17.11.2009 року виникла заборгованість перед банком, яка складає 86605 доларів 41 цент, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 79549,89 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 4217,38 доларів США, пеня - 2838,14 доларів США; за Кредитним договором-2 виникла заборгованість перед банком, яка складає 19439,11 доларів, з яких: заборгованість із повернення кредиту - 18011,72 доларів США, заборгованість по сплаті відсотків 253,27 доларів США, пеня - 1174,12 доларів США, а всього в розмірі 106 044,52 центи, що в еквіваленті складає 847 645 грн. 66 коп. (за курсом станом на 17.11.2009 року, що становить 7,9933 грн. за 1 долар США).

В зв'язку з наявністю заборгованості банком на адресу відповідачів неодноразово були направлені досудові вимоги про її погашення, а саме: 13.10.2009 за №302-01-3-3/1134, від 01.10.2009 року № 22-2-2/18523, №22-2-2/18522 від 01.10.2009 року № 302-01-3-3/1136 від 14.10.2009 року, № 22-2-2/18524 від 01.10.2009 року, що виконані не були. Відповідно до вказаних досудових вимог відповідачі, зокрема позичальник, був зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги погасити заборгованість по вказаним договорам, проте досудові вимоги залишилися без виконання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання у зв'язку із чим станом на 17.11.2009 року виникла заборгованість перед банком, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Зі справи вбачається що з позовом до суду звернулось ПАТ «ОТП Банк».

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції стягнув солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитними договорами на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», яке згідно договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України прийняло право вимоги за вказаними кредитними договорами, тобто ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є правонаступником ПАТ «ОТП Банк».

Однак з матеріалів справи не вбачається, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» пред'являло вимоги до відповідачів, звернувшись до суду з позовом, та просило б стягнути на їх користь заборгованість по кредитним договорам.

Також зі справи не вбачається, що судом вирішувалось би питання щодо залучення до участі у справі правонаступника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», відповідно до вимог ст.. 37 ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції на вказане не звернув уваги та безпідставно, в порушення вимог ст. 11 ЦПК України, вийшовши за межі заявлених позовних вимог, стягнув заборгованість на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна», яке не є стороною по справі.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ОТП Банк», яке своє право вимоги за вказаними кредитними договорами відступило ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В:

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2011 року - скасувати, відмовивши у задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Судді: