Справа № 2-266/11
Провадження № 4-с/761/273/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.,

при секретарі Вольда М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1,заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "НАДРА" на рішення начальника Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицї в Миколаївській області, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із вказаною скаргою, де просила суд визнати незаконною та скасувати постанову начальника Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області про відкриття виконавчого провадження №52338887 від 22.09.2016 року. Скаргу мотивовано тим, що Шевченківським районним судом м. Києва був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 солідарно із ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту у розмірі - 47095,93 доларів США, судовий збір та витрати на ІТЗ із строком пред»явлення до 21.05.2013 року.

22.09.2016 року начальником Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицї в Миколаївській області Морозинським О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за даним виконавчим листом. Скаржник вважає, що вказана постанова є такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства та прав боржника, оскільки за адресою проведення виконавчих дій боржник не проживала ніколи, а фактично проживає в АДРЕСА_3. Також, виконавчий лист було видано 21.05.2012 року із строком пред»явлення до виконання до 21.05.2013 року, а оскаржувану постанову було винесено поза межами річного строку пред»явлення до виконання вказаного виконавчого листа, що зобов»язувало державного виконавця винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв»язку з пропущенням строку пред»явлення виконавчого листа до виконання.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась, але згідно заяви до суду від 08.08.2017 року просила суд провести розгляд справи у її відсутність та скаргу задовольнити.

Представник стягувача та Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстицї в Миколаївській області у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, копію виконавчого провадження, на неодноразові запити суду не надали, пояснень, заперечень чи клопотань суду не направили.

Дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Перевіривши матеріали справи згідно наданих суду заявником копій документів встановлено, що 29.04.2013 року Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист від 24.04.2012 року у справі №2-266/2011 про солідарне з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості по кредиту у розмірі - 47095,93 доларів США, що становить 228 132,72 грн., судовий збір в сумі - 1700 грн. та витрати на ІТЗ в сумі - 30 грн., а всього - 229 862 грн. 72 коп. в частині боржника ОСОБА_1.

При цьому, адреса боржника вказана у виконавчому листі - АДРЕСА_1.

На підставі вказаного виконавчого листа за заявою стягувача 22.09.2016 року начальником Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Морозинським О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52338887 з виконання виконавчого листа № 2-266/2011, виданого 29.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості - 229 862,72 грн.

У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем адресу боржника зазначено як: с.Ульянівка, тоді як у виконавчому листі Шевченківського районного суду м.Києва вказана адреса боржника, як АДРЕСА_2.

Згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, чинного на час пред»явлення виконавчого листа до виконання та вчинення інших виконавчих дій, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Виходячи з положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у разі: 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення . Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Судом встановлено, що адресою проживання боржника - ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що не відноситься за підвідомчістю до Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області. Зворотнього представником відділу ДВС суд доведено не було, як і не було надано матеріалів виконавчого провадження, з яких можливо було б зробити протилежний висновок.

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.22 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, чинного на час пред»явлення виконавчого листа до виконання та вчинення інших виконавчих дій, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з копії наданої суду постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.09.2016 року, то її було винесено 22.09.2016 року, в той час коли виконавчий лист було видано судом із строком пред»явлення до виконання як до 21.05.2013 року.

За змістом ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на не виконання відділом ДВС вимог суду про витребування копії вказаного виконавчого провадження та не надання жодних доказів про правомірність своїх дій про відкриття виконавчого провадження суд приходить до висновку про визнання таких дій державного виконавця згідно доводів скарги неправомірними. Судом також враховано, що будь-яких відміток про переривання строків пред»явлення виконавчого листа до виконання копія виконавчого листа не містить, інших доказів зворотнього суду також надано не було.

За ч.1 та ч.2 ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Суд вважає, що державний виконавець дійшов передчасного висновку, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження не за адресою проживання боржника (м.Миколаїв), яка не відноситься за підвідомчістю до Миколаївського районного відділу ДВС, а також у зв»язку з закінченням строку дії пред»явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім того, діями державного виконавця порушені права сторони у виконавчому провадженні - боржника ОСОБА_4 щодо оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та добровільного виконання рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що прийнята державним виконавцем постанова про відкриття виконавчого провадження №52338887 від 22.09.2016 протиправною, а порушене право ОСОБА_1 підлягає поновленню.

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене вище та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-210, 383, 387 ЦПК України, ст. ст. 20, 25, 26, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника Миколаївського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Морозинського О.А. про відкриття виконавчого провадження №52338887 з виконання виконавчого листа № 2-266/2011, виданого 29.04.2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості - 229 862,72 грн.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду м.Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: