Справа № 331/6927/16-ц
Провадження № 2/331/158/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Жукової О.Є.
при секретарі Орманджи Ю.Ю.
за участю представників позивача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2
представника відповідача Якуніна А.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ,
ВСТАНОВИВ:
Позивач 21.10.2016 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив усунути ОСОБА_4 від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної із загибеллю військовослужбовця ОСОБА_5 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України усунути ОСОБА_4 від прав на пільги встановлених статусом члена сім`ї загиблого відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що її син ОСОБА_5 25 серпня 2014 року загинув під час виконання бойового завдання при участі в антитерористичній операції на території Донецької області.
03.10.2014 року вона отримала частину встановленої постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця . Частина вказаної одноразової грошової допомоги належить до виплати її колишньому чоловіку ОСОБА_4 ..
Оскільки відповідач ОСОБА_4 , який є батьком її загиблого сина ОСОБА_5 пішов з сім`ї в 1989 році, ухилявся від обов`язку щодо утримання та виховання сина, вважає, що він за аналогією закону із положеннями ст. 1224 ЦК України має бути усунений від права на отримання державної грошової допомоги, а тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 14 березня 2017 року провадження по справі в частині позовних вимог щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерство оборони України усунути ОСОБА_4 від прав на пільги встановлених статусом члена сім`ї загиблого відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» було закрите з огляду на те, що в цій частині позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , наполягали на задоволенні позову.
Позивачка ОСОБА_3 наполягала на задоволенні позову, однак в ході розгляду справи залишила зал судового засідання, через що справа була розглянута у її відсутність за участю представників .
Відповідач ОСОБА_4 в наданих суду запереченнях позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вказавши на їх необґрунтованість , з огляду на те, що він батьківських прав щодо сина не був позбавлений, виплата грошової допомоги не ставиться в залежність від визнання батька таким, що ухилявся від виконання батьківського обов`язку, а норми ст. 1224 ЦК України не можуть бути застосовані до зазначених правовідносин.Справу просив розглянути у його відсутність.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 позов не визнав, пославшись на те, що відповідач ОСОБА_4 батьківських прав судом не позбавлявся, підстави для невиплати його одноразової грошової допомоги відсутні, крім того, зазначив, що одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю сина військовослужбовця не є спадщиною в розумінні положень ЦК України.
Представник відповідача Міністерства Оборони України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність.
Суд, вислухавши пояснення сторін , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові матеріали справи , приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18,19).
ОСОБА_5 внаслідок бойових дій в АТО , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть (а.с.20).
Батьком ОСОБА_5 є ОСОБА_4 (а.с.18).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано 22 квітня 1997 року , що встановлено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.28).Крім того, наявним в матеріалах справи рішенням суду встановлено, що постановою Комунарського районного народного суду від 23.10.1989 року з ОСОБА_4 були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_9 (а.с.29).
Поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтверджено , що позивачка самостійно виховувала сина , ОСОБА_5 з батьком стосунків не підтримував.
Разом з тим, сторонами не оспорювалося, що ОСОБА_4 батьківських прав стосовно ОСОБА_5 не був позбавлений.
ОСОБА_3 має статус члена сім`ї загиблого відповідно до абзацу (4-8,14) пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту» та має право на пільги відповідно до ст. 15 цього Закону (а.с.17).
Згідно пояснень позивача нею було отримано одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в розмірі 304 500 гривень.

Також судом встановлено, що Протоколом засідання комісії з розгляду питань , пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) , каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 22 квітня 2016 року № 26 було прийнято рішення щодо виплати батьку загиблого солдата ОСОБА_5 одноразової грошової допомоги в розмірі 304 500 гривень (а.с.141).

Вказана одноразова грошова допомога була виплачена ОСОБА_4 16 травня 2016 року (а.с.140).

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби передбачена ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Частиною 6 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються визначені у ч. 16-4 Закону.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату загибелі (смерті), рівними частками членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказаним вище Порядком виплата/невиплата одноразової грошової допомоги не ставиться в залежність від визнання батька таким, що ухилявся від виконання батьківського обов`язку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування), а також втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною.

Відповідач ОСОБА_4 батьківських прав судом не позбавлявся, а отже на нього не може бути покладена відповідальність, встановлена ч. 1 ст. 166 СК України щодо втрати прав, заснованих на спорідненості з дитиною.

Позивач ОСОБА_3 звертаючись до суду з вказаним позовом , як на підставу позову посилається на вимоги ст. 1224 ЦК України.

Так, частиною 3 статті 1224 ЦК України встановлено, що не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини. Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.
Разом з тим, встановлені судом обставини та відповідні ним правовідносини, дають суду підстави дійти до висновку, що одноразова грошова допомога у зв`язку з загибеллю сина військовослужбовця не є спадщиною в розумінні положень ЦК України, тому до цих правовідносин не можуть застосовуватись положення щодо спадкування, зокрема ст. 1224 ЦК України щодо усунення від спадкування.

Також, слід зауважити, що з огляду на те, що ОСОБА_4 вже виплачена одноразова грошова допомога, позивач в розумінні ст. ст. 15,16 ЦК України обрав невірний спосіб захисту порушеного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст. 10,11, 209, 212,214,215, 217, 218 ЦПК України, суд ,-
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про усунення від права на отримання державної грошової допомоги, пов`язаної зі смертю військовослужбовця - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя:

14.03.2017