Справа № 708/903/17
Номер провадження № 2/708/399/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді - Івахненко О.Г.,

при секретарі - Пасічній Л.А.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну частку (пай), зазначивши, що ОСОБА_3 являлася власницею земельної частки (паю), розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого 05.03.1998 року за № 505. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину фактично прийняла її дочка ОСОБА_2, оскільки вона на час смерті матері проживала з нею разом, була зареєстрованою з нею за однією адресою та протягом шести місяців після її смерті користувалась майном померлої, обробляла присадибну земельну ділянку, вступивши таким чином в управління та володіння майном померлої.

Але для можливості оформити свої спадкові права позивачу потрібно встановити факт прийняття спадщини після померлої.

Позивач звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва, але нотаріус відмовив їй в оформленні спадкового майна і рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в зв'язку із втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та визнати за позивачем право власності на вказану земельну частку (пай), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, після померлої ОСОБА_3, пояснивши, що ОСОБА_2 є дочкою померлої ОСОБА_3 і єдиною спадкоємицею її майна згідно закону та прийняла спадщину. Але оскільки оригінал сертифіката відсутній і вона не змогла нотаріально оформити вказане спадкове майно, тому, просить суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за позивачем право власності на вказану земельну частку (пай).

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, що знають позивача з тривалий час, оскільки є її односельцями та сусідами, також їм відомо те, що ОСОБА_2 здійснювала догляд за своєю померлою матір'ю - ОСОБА_3 та провела її поховання. Після смерті ОСОБА_3 позивач користувалась майном померлої, проводила ремонт її будинку, обробляла присадибну земельну ділянку. Також підтвердили той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є однією і тою самою особою.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.07.1999 року, померла ОСОБА_3 (а.с.7).

Після її смерті на території Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина.

ОСОБА_5 являлася власницею земельної частки (паю), розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого 05.03.1998 року за № 505, що підтверджується довідкою відділу у Чигиринському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 31.07.2017 року № 759-01/17 (а.с. 12).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чигиринського району від 10.08.2017 року № 422/02-09, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, являються однією й тою самою особою (а.с.13).

Оригінал сертифіката було втрачено, про що свідчить оголошення опубліковане у газеті «Чигиринські вісті» від 08.07.2017 року № 27 (12765) (а.с.17).

Спадкоємцем майна ОСОБА_3 є позивач, як її дочка, що вбачається із відновленого свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24.04.1956 року (а.с.8).

Крім того, як вбачається з довідок виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чигиринського району від 01.08.2017 року № 313/02-09, № 314/02-09, гр. ОСОБА_6 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1, та мала такий склад сім'ї: дочка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка протягом шести місяців після смерті своєї матері користувалась майном та речами померлої, її будинком, обробляла присадибну земельну ділянку, вступивши таким чином в управління та володіння спадковим майном померлої, прийнявши таким чином спадщину (а.с.14-15).

Судом також встановлено факт прийняття спадщини позивачем після смерті ОСОБА_3, що також підтверджується показами свідків.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після померлої матері, вступивши в управління спадковим майном та користуючись її майном.

Як вбачається з постанови про нотаріальну відмову завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. № 571/02-31 від 06.09.2017 року гр. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, що залишилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 (а.с.16).

Згідно даних завідувача Чигиринської державної нотаріальної контори Цинди Р.М. № 797/01-16, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався ОСОБА_1, що діяв від імені ОСОБА_2 Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися (а.с.24).

Так, з огляду на те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року.

За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР).

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3 не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини позивачем та визнати за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтями 524, 525 ЦК УРСР 1963 року, статтями 8, 10, 60, 212, 213, 215, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, прийняла спадщину за законом, яка відкрилася після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай), розміром 3,41 га в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого 05.03.1998 року за № 505, виданого на ім'я ОСОБА_5, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко