Номер провадження: 22-ц/785/2439/17
Головуючий у першій інстанції Бодашко Л. І.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Сєвєрова Є.С., Дрішлюка А.І.

За участю секретаря- Поліхранової Ю.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року по справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5

- про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року позивачі звернулись до суду з позовними вимогами котрі в порядку ст.31 ЦПК уточнили та просили суд стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 12 010 грн. та по 2500 грн. моральної шкоди спричинену загибеллю корови. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 05 травня 2016 року вони вигнали корову пастись до пастуха ОСОБА_5 та на пасовищі с. Путайкове їх корова «Мілка» знепритомніла та загинула.

Відповідно до медичного обстеження причиною смерті стало гасроентеріт (підозра),про що складений протокол.

Посилаючись на те, що відповідач прийняв корову без будь-яких застережень, випас корови відбувся за усною домовленістю відповідач несе відповідальність за спричинення їм матеріальної шкоди в розмірі вартості виходячи з ваги 400 кг..

Одночасно посилаються на те, що вони зазнали моральні страждання від загибелі тварини,позбулися певного прибутку та порушився нормальний ритм їх життя.

Виходячи з вищезазначеного та посилаючись на вимоги ст.1166,1167 ЦК України просили задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 23 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, ОСОБА_7 12010 грн. спричинених збитків. В решті позовних вимог-відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового,про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди,посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на відсутність його вини в загибелі корови « Мілки» та не доведена позивачами причина смерті тварини оскільки встановлений діагноз -гастроентерит (підозра) не підтверджений результатами бактеріального дослідження. Одночасно посилається на хворобу корови ще до її вигону, на відсутність вакцинації та розбіжності в паспорті та на те, що він попереджав ОСОБА_8 про те, що корова непритомна так як господарів не було дома.

В судове засідання позивачі не з'явились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення учасників судового процесу, що з'явились,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди районний суд виходив з того, що ОСОБА_5 взявши на себе зобовязання по випасу громадської череди,яке само по собі включає і обов'язок по збереженню худоби під час її випасу,яка була передана йому власниками,повинен був пригнати корову»Мілку» з поля у село,де корови забирають їх власники, однак своїх зобов'язань не виконав,про стан корови нікого не повідомив.

Проте з таким судженням погодитись не можна з огляду на наступне.

Матеріалами справи встановлено,сторонами не заперечується, що згідно черги 05 травня 2016 року відповідач пас череду корів відповідно до графіку, у тому числі п'яти корів позивачів. Після повернення корів з пасовища було виявлено, що корова «Мілка» не повернулась з пасовища та було з'ясовано, що вона пала.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язаннями є правовідношення в якому одна сторона(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони(кредитора) певну дію,а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа,яка порушила зобовязання,несе відповідальність за наявності її вини(умислу або необережності),якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою,якщо вона доведе, що вжила всіх заходів щодо належного виконання своїх зобов'язань. Відсутність своєї вини доводить особа,яка порушила зобов»язання.

Матеріалами справи встановлено, що згідно протоколу розтину трупу від 05.05.2016 року паталгого- анатомічний діагноз який привів до смерті тварини являється «гастроентерит»(підозра).При цьому внутрішні органи направлені в Балтську районну лабораторію вет. медицини,експертний висновок № 320 від 06.05.2016 року. В заключенні п.4 зазначено, що в зв'язку з проявами трупних змін внутрішніх органів тварини встановлення заключного діагнозу не є можливим( а.с.12-13).

Відповідно до лабораторного дослідження по експертизі № 320 від 06.05.2016 року встановлено, що при дослідженні пат. матеріалу шляхом мазка відбитка на сибірку-результат негативний.

Доводи позивача про те, що позивач не повідомив ветлікарів про стан здоров'я корови не можна розцінювати як невиконання своїх обов'язків, оскільки вони не передбачені договором, а сповіщення її власників виключалось відсутністю у відповідача мобільного телефону.

Наявність в матеріалах справи відомостей щодо здійснення вакцинацій корові в березні місяці не є безумовною підставою для задоволення вимог позивача.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що позивач не довів, що загибель корови «Мілка» відбулася в наслідок винних дій пастуха ОСОБА_5,оскільки причина смерті корови не встановлена, встановлений діагноз носить форму припущення, що суперечить ст.60 ч.3 ЦПК України оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що загибель корови «Мілки» 05.05.2016 року відбулася в наслідок винних дій пастуха ОСОБА_5,що свідчить про порушення судом вимог ст.ст.212-214 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права,які регулюють спірні правовідносини, а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового,про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судова колегія присуджує з позивачів понесені ОСОБА_5 витрати за подачу апеляційної скарги так як вони документально підтверджені.

Керуючись ст. 218, 303, 309 , 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 23.12.2016 року скасувати з ухваленням нового.

В позовній заяві ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в рівних частках понесені судові витрати - 607 грн.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено до касаційного суду на протязі двадцяти днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - А.І.Дрішлюк

Є.С.Сєвєрова