Справа № 638/2810/16-ц
Провадження № 2/638/886/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 р. Дзержинськийрайонний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

при секретарі Вільховик С.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харковi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

16.02.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 2715,00 австралійських доларів, що дорівнює еквіваленту 50337,41 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2016 р., а також витрати по сплатi судового збору.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона 04.08.2008 р. на підставі усного договору сторін, видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 Довіреність була посвідчена ОСОБА_3, другим секретарем з консульських питань Посольства України в Австралії (зареєстровано в реєстрі за № 574/92). Зазначена довіреність видана на представництво інтересів позивача в судових органах, органах прокуратури, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, органах державної влади та управління, податкових органах, ДАІ, ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, органах Державної виконавчої служби, Вищій раді юстиції, органах нотаріату, бюро технічної інформації та в інших установах. На підставі цієї довіреності відповідач повинен був вести судові справи позивача на території України та в міжнародних судах, зокрема, підготувати позовну заяву про визнання права власності на нерухоме майно, подати її до суду та в подальшому представляти інтереси позивача з цих питань в судових та інших органах.

Позивач вказує, що за виконання цих представницьких функцій, в якості попередньої оплати, через її сина ОСОБА_4, 19.08.2008 р. на ім`я відповідача було перераховано 2715 австралійських доларів.

Позивач зазначає, що на момент посвідчення довіреності вона мешкала в Австралії (про що свідчить місце посвідчення довіреності), куди вона виїхала до свого сина ОСОБА_4 на довготривале лікування, та не маючи родичів в Україні, в подальшому фактично була позбавлена можливості перевіряти виконання відповідачем покладених на нього функцій та впливати на його дії. Користуючись цим, відповідач протягом значного періоду часу не надавав позивачу реальної інформації про хід виконання покладених на нього зобов`язань, що врешті змусило позивача в вересні 2015 р. залучити іншого представника.

17.12.2015 р. новим представником позивача ОСОБА_5 на адресу відповідача рекомендованим листом була направлена вимога про надання звіту про виконані роботи з долученням до нього документів, що підтверджують факт виконання відповідачем покладених на нього зобов`язань. Однак, зазначений лист повернувся представнику позивача без будь-якої відповіді в звязку із закінченням терміну зберігання. Відповідачем не надано жодних підтверджень виконання умов усного договору, на підставі якого було посвідчено довіреність від 04.08.2008р., чим фактично порушено ст. 526 ЦК України.

Таким чином, вказує позивач, станом на 16.02.2016 р. відповідачем не виконані покладені на нього представницькі функції, отже він повинен повернути в повному обсязі перераховану йому суму.

В судовому засiданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник вiдповiдача ОСОБА_2 в судовому засiданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. При цьому вказав, що на його рахунок сином позивача дійсно були перераховані грошові кошти, однак вони не мають жодного відношення до угоди, що була укладена між ним і позивачем, і були перераховані в звязку з іншими обставинами.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2008 р. в м. Канберра (Австралія) ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, було видано довіреність, якою уповноважено ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, вести всі її справи в усіх без винятку судових установах, органах прокуратури, органах місцевого самоврядування, органах внутрішніх справ, органах державної влади та управління, податкових органах, органах ДАІ, ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6, органах Державної виконавчої служби, Вищій раді юстиції, органах нотаріату, бюро технічної інвентаризації, в засобах масової інформації, та в інших установах, незалежно від форм власності та підпорядкування, з усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі.

Вказана довіреність посвідчена на підставі усного договору сторін ОСОБА_3, другим секретарем з консульських питань Посольства України в Австралії, зареєстровано в реєстрі за №574/92.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що на підставі цієї довіреності ОСОБА_2 повинен був вести судові справи позивача в українських та в міжнародних судах, зокрема, підготувати позовну заяву про визнання за нею права власності на ? частину квартири у смт Гурзуф, АР Крим, подати її до суду та в подальшому представляти інтереси позивача з цього питання в судових та інших органах.

З копії квитанції Australia Post MTCN № від 19.08.2008 р., яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що 19.08.2008 р. ОСОБА_4 за допомогою платіжної системи «Westernunion» на імя відповідача було зроблено грошовий переказ на суму 2715.00 австралійських доларів.

22.09.2015 р. (м. Сідней, Австралія) ОСОБА_1 видано довіреність, зареєстровану в реєстрі за №1850, якою на представництво уповноважено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2015 р. представником ОСОБА_1 ОСОБА_5 на адресу ОСОБА_2 було надіслано заяву, відповідно до якої відповідача повідомлено, що ОСОБА_1 не має достовірних відомостей щодо виконання відповідачем своїх зобовязань по захисту її прав в судових органах. В звязку з викладеним до ОСОБА_2 предявлена вимога надати відповідний звіт про виконані роботи і долучити до нього копії документів, що підтверджують факт виконання відповідачем своїх обовязків.

Вказана заява не була отримана відповідачем і повернулась відправнику з позначкою про закінчення терміну зберігання.

Вiдповiдно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-якi фактичнi данi, на пiдставi яких суд встановлює наявнiсть або вiдсутнiсть обставин, що обгрунтовують вимоги i заперечення сторiн, i iнших обставин, якi мають значення для вирiшення справи. Цi данi встановлюються на пiдставi пояснень сторiн, третiх осiб, їх представникiв, допитаних як свiдкiв, показань свiдкiв, письмових доказiв, зокрема звуко i вiдеозаписiв, висновкiв експертiв.

Вiдповiдно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, якi за законом мають бути пiдтвердженi певними засобами доказування, не можуть пiдтверджуватись iншими засобами доказування.

З наданих до суду матеріалів не вбачається можливим встановити, які саме зобовязання мав відповідач перед позивачем, і на підставі чого вони виникли. Так, матеріали справи містять копію довіреності, виданої позивачем на імя відповідача щодо представництва її інтересів в різноманітних державних установах, органах і т.ін. Однак на підтвердження відомостей, викладених ОСОБА_1 щодо зобовязання відповідача здійснити конкретні дії, спрямовані на визнання за позивачем права власності на майно в судовому порядку, жодних доказів надано не було. Також з наданої копії довіреності вбачається, що питання оплати вказаним документом врегульовано не було.

Отже, не знаходить підтвердження посилання позивача на те, що гроші, перераховані її сином на імя відповідача, були внесені в якості оплати певних послуг, які ОСОБА_2 був зобовязаний надати позивачу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 на імя відповідача було перераховано 2715 австралійських доларів. Це свідчить про існування певних відносин між ОСОБА_8 і відповідачем, однак жодних позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_2 в даному провадженні не заявлено, повернення вказаних коштів він не вимагає.

Таким чином, матеріали справи не містять достатніх доказів, які б дозволили суду прийти до висновку, що грошові кошти, стягнення яких з відповідача вимагає позивач, були перераховані нею в рахунок виконання відповідачем певних зобовязань перед нею, або що вказані грошові кошти належали позивачу і були перераховані ОСОБА_8 на імя відповідача за її вказівкою.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав, які б дозволили ОСОБА_1 вимагати від ОСОБА_2 повернення зазначених нею в позовній заяві коштів, в звязку з чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 509, 525, 526, 530, 610, 621, 623, 625 ЦК України, ст.ст. 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р i ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Головуючий: Шестак О.І.