КОПІЯ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/366/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,
за участю секретаря: Кошельника В.М.
сторін: представників апелянтів ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :
У жовтні 2016 року ОСОБА_3 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що проживаючи у шлюбі з відповідачем подружнє життя не склалось, наразі проживають окремо, шлюб існує лише формально. Під час шлюбу народилось 2 дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Відповідач достатньої участі в утриманні та вихованні дітей не бере, не допомагає дітям, а тих коштів, які він надавав, суттєво не вистачало для дітей, відтак, більша частина витрат покладалась на позивача.

Відповідач офіційно працевлаштований, є військовослужбовцем ЗСУ, отримує чималі кошти, як учасник АТО користується різними пільгами при оплаті комунальних послуг, медичного обслуговування та отримує додаткові виплати, тощо.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на дітей в частці від заробітку, а саме в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_7 трьохрічного віку у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку щомісяця з часу звернення до суду та до 18 грудня 2018 року.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 щомісячно на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 11 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено стягувати з відповідача щомісячно на користь ОСОБА_3 , з якою проживає малолітня дитина ОСОБА_8 , аліменти у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку, починаючи з 11 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною трьох років (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить його змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення суду щодо стягнення аліментів на дружину в наступній редакції: Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 кошти, на її утримання до досягнення спільною дитиною ОСОБА_8 трьохрічного віку у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку щомісяця, з часу звернення до суду та до 18 грудня 2018 року.

Вважає рішення в частині стягнення аліментів на її утримання незаконним, таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в частині визначення розміру аліментів на її утримання.

Посилається на те, що відповідач інших утриманців не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому може сплачувати 1/6 частину всіх видів доходів як аліменти на утримання дружини. Судом, на думку апелянта, було підтверджено викладені позивачем у позові обставини щодо можливості утримувати її до досягнення ОСОБА_7 трьохрічного віку, проте безпідставно зменшено розмір аліментів на утримання позивача до 1/10 частини від усіх видів заробітку відповідача.

Апелянт зазначає, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і позбавлена можливості вийти на роботу і самостійно себе утримувати. Водночас вона змушена винаймати житло, що коштує їй близько 3000 грн. в місяць, а також додатково 1000 грн. за комунальні послуги. Крім того, у позивача уроджений порок серця, що зумовлює необхідність додаткових витрат на підтримання в належному стані її здоров`я, тому вважає, що доцільним є стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку.

ОСОБА_4 , не погоджуючись з таким рішенням, в апеляційній скарзі просить його скасувати в частині стягнення з нього 1/10 частин всіх видів заробітку на користь ОСОБА_3 до досягнення молодшим сином трирічного віку та стягнення судового збору.

Вважає, що постановляючи рішення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог закону, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Посилається на те, що суд помилково прийняв за доказ довідку про те, що позивач перебуває на 26 тижні вагітності, і це вплинуло на суть постановленого рішення. Необхідності долучати до матеріалів справи цього документу не було.

Апелянт не погоджується з висновками суду щодо наявності у відповідача можливості крім аліментів на дітей виділяти ще й кошти на утримання колишньої дружини. Із своєї зарплати відповідач сплачує аліменти у розмірі 3000 грн., 2000 грн. він витрачає на оренду житла, 600 грн. на проїзд до місця служби, 1500 грн. на їжу, 1500 грн. на побутові потреби, одяг, предмети особистої гігієни тощо. У зв`язку з цим висновок суду про те, що у відповідача залишається достатньо коштів для забезпечення власних потреб, не відповідає дійсності, оскільки не вистачає коштів навіть на придбання медичних препаратів для лікування хвороб, отриманих при проходженні військової служби.

Крім того, судом не взято до уваги того факту, що відповідач, в якого є непрацездатний батько, інвалід II групи, та дідусь, який є інвалідом I групи, змушений шукати можливості для надання їм матеріальної допомоги.

Не погоджуючись з тим, що місцевим судом з нього стягнуто судовий збір у сумі 551,20 грн., відповідач зазначає, що він є учасником бойових дій, тому відсутні підстави стягувати з нього судовий збір.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Обоє дітей проживають разом з матір`ю.

Згідно довідки від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_5 навчається в Хмельницькій дитячій школі образотворчого та декоративно-прикладного мистецтва (а.с. 15).

Відповідно до довідки в/ч МО від 18 листопада 2016 року майор ОСОБА_4 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с. 25).

Відповідач згідно посвідчення ЗСУ ОСОБА_4 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та учасників бойових дій (а.с. 12).

Як вбачається з договору найму житла у гуртожитку та акту приймання-передачі майна кімнати, твердого та м`якого інвентарю відповідач винаймає кімнату у ПАТ «Готель «Поділля» (а.с. 36, 37).

Батько відповідача, ОСОБА_9 , є інвалідом II групи, дідусь інвалід I групи (а.с. 42, 43).

Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій відповідач сплачував у травні, червні, серпні, жовтні по 3000 грн., 3150 грн. на ім`я ОСОБА_3 допомогу на дітей (а.с. 44-47, 49).

Згідно направлення від 10.11.2016 року №5497 ОСОБА_4 направляється для продовження лікування та медичної реабілітації в Центр медичної реабілітації та санаторного лікування «Хмільник» з діагнозом «стан після перенесеного тривожного невротичного розладу, ситуаційно зумовленого з виходом в незначну астенію» (а.с. 57).

Згідно договору про надання послуг з оренди нерухомого майна №220 від 21 січня 2011 року позивач ОСОБА_3 винаймала квартиру, кількість проживаючих 3 (а.с. 78).

Частково задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, суд виходив з того, що відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, проходить періодичні лікування та за станом здоров`я потребує проходження періодичного лікування, не є інвалідом, винаймає житло, інших осіб на утриманні не має.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, відповідно до положень ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Батьки, відповідно до ст. 180 СК України, зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Аліменти на дитину, згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СУ України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Як встановлено, молодший син сторін, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досяг трирічного віку, а відтак, позивач має право на утримання від колишнього чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

Як було встановлено судом першої інстанції, відповідач офіційно працює, має стабільний дохід, а отже має фінансову можливість надавати таку матеріальну допомогу, тому з врахуванням цих відомостей суд визначив розмір аліментів на утримання дружини 1/10 частки усіх доходів відповідача.

Посилання ОСОБА_3 , що ОСОБА_4 інших утриманців не має, працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому він може сплачувати 1/6 частину всіх видів доходів на її утримання, не може бути підставою для скасування рішення суду. Судом першої інстанції зазначені обставини враховані. Крім того, законодавством військовослужбовці обмежені в праві займатись іншою працею.

Суд врахував матеріальний стан платника аліментів та стягувача та стан їх здоров`я, визначив саме такий розмір аліментів, який на думку колегії суддів є доцільним.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта ОСОБА_4 , що суд помилково прийняв за доказ довідку про те, що позивач перебуває на 26 тижні вагітності, і це вплинуло на суть постановленого рішення.

Наявна в матеріалах справи довідка про вагітність ОСОБА_3 від 18 вересня 2015 року. Суд у рішенні на зазначену довідку не посилався (а. с. 54).

Незгода апелянта ОСОБА_4 з тим, що судом не взято до уваги того факту, що відповідач, в якого є непрацездатний батько, інвалід II групи, та дід, який є інвалідом I групи, змушений шукати можливості для надання їм матеріальної допомоги, не звільняє відповідача від обов`язку утримувати колишню дружину до досягнення молодшим сином ОСОБА_10 трьохрічного віку.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом з нього неправомірно стягнуто судовий збір у сумі 551,20 грн., оскільки він є учасником бойових дій, є необґрунтованим, так як відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про судовий збір №3674-VI від 8 липня 2011 року від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання ОСОБА_4 на неможливості крім аліментів на дітей виділяти ще й кошти на утримання колишньої дружини, оскільки із своєї зарплати він сплачує аліменти у розмірі 3000 грн., 2000 грн. витрачає на оренду житла, 600 грн. на проїзд до місця служби, 1500 грн. на їжу, 1500 грн. на побутові потреби, одяг, предмети особистої гігієни тощо.

Інші доводи апеляційних скарг, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: /підпис/ А.В. Купельський
Суддя: /підпис/ Т.В. Спірідонова
Суддя: /підпис/ Т.О. Янчук
З оригіналом згідно:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Колієв С.А. Категорія: 48, 50
Доповідач: Купельський А.В.