26.09.2017 Справа № 696/803/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року м. Кам'янка

Кам'янський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретарі Степановій Н.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позов обґрунтовує тим, що 08 травня 1982 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Під час шлюбу за спільні кошти, ними, 22 грудня 2004 року було придбано 5/6 житлового будинку за адресою: 3-й пров. Український (ІІІ-й пров. Червоний), 6, який було оформлено на відповідача. Оскільки 5/6 житлового будинку за адресою: 3-й пров. Український (ІІІ-й пров. Червоний), 6 набуті ними в період шлюбу, то вона належить їм на праві спільної сумісної власності. На даний час виникла необхідність поділу майна подружжя, і вона неодноразово пропонувала поділити будинок, але відповідач безпідставно ухиляється. Просила суд визнати 5/6 житлового будинку за адресою: 3-й пров. Український (ІІІ-й пров. Червоний), 6 обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею право власності на ? частину від 5/6 будинковолодіння №6 по ІІІ провулку Українському в м. Кам'янка Черкаської області.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримали повністю, просила їх задовольнити.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

2

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1982 року, який було розірвано рішенням Кам'янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2014 року.

22 грудня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого ОСОБА_3 передав у власність, а ОСОБА_2 прийняв 1/2 частин жилого будинку з надвірними спорудами та земельною ділянкою (садиба), який знаходиться в м. Кам'янка, ІІІ провулок Червоний, 6, Черкаської області та сплатив йому вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим договором.

15 травня 2007 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі - продажу, згідно якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали у власність, а ОСОБА_2 прийняв 1/3 частин жилого будинку з надвірними спорудамита земельною ділянкою (садиба), який знаходиться в м. Кам'янка, ІІІ провулок Червоний, 6, Черкаської області та сплатив їм вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим договором.

У відповідності з положеннями ч.2ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

За ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК

Згідно п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відповідно до ч.1ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно роз'яснень в п.25 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

3

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Враховуючи те, що 5/6 житлового будинку за адресою: 3-й пров. Український (ІІІ-й пров. Червоний), 6 придбані сторонами в період шлюбу, суд вважає за необхідне визнати вказане нерухоме майно об'єктом права спільної сумісної власності, яке підлягає розподілу.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В звязку з цим, суд у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнає вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

За такими правовими підставами, суд вважає, що право власності між сторонами на 5/6 домоволодіння, має бути визнано в рівних частинах, а тому за позивачем необхідно визнати право власності на 1/2 частину від 5/6 житлового будинку за адресою: 3-й пров. Український (ІІІ-й пров. Червоний), 6.

На підставі викладеного, ст. 60, 65, 70, 71 СК України, керуючись ст. ст., 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 5/6 будинковолодіння № 6 по III провулку Українському (колишній III пров. Червоний) м. Кам'янка Черкаської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину від 5/6 будинковолодіння № 6 по III провулку Українському (колишній ІІІ пров. Червоний) м. Кам'янка Черкаської області, а саме зазначене в інформаційній довідці з реєстру права власності на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, понесені нею витрати по сплаті судового збору на суму 2533 (дві тисячі пятсот тридцять три) грн. 23 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: