АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

прокурора Ковальчук Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року по цивільній справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання незаконним рішення, державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу земельної ділянки, відновлення становища, що існувало до порушення

в с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року заступник прокурора м. Києва звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_1 в якому, посилаючись на те, що земельна ділянка площею 0,1 га за адресою: АДРЕСА_1 незаконно вибула із власності територіальної громади міста, внаслідок чого були порушені інтереси держави, просив: визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 663/2732 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1»; визнати недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований 22.11.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05141; визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_2), вартістю 329 007,70 грн., посвідчений 30.12.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18961; визнати недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 зареєстрований 22.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за

Справа № 752/3317/13-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8624/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
№ 07-7-05586; відновити становище, яке існувало до порушення шляхом визнання права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2, вартістю 329007,70 грн. за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що, на підставі рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 663/2732 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1» ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га. На виконання цього ж рішення останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку, який було зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.09 за № 07-7-05141. У подальшому 30.12.2009 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу зазначеної вище земельної ділянки, на підставі якого право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1, а 22.06.2010 останній отримав держаний акт на право власності на цю ж земельну ділянку, який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.06.2010 року за № 07-7-05586. Проте, відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/1804 зазначена земельна ділянка за функціональним призначенням належить до території рекреаційної забудови, а «Програмою розвитку зелених зон міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста», затвердженою рішенням Київської міської ради №806/3381 від 19.07.2005 року ця ж територія зарезервована для розвитку мережі об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення. У висновках контролюючих органів - Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, Головного управління екології та охорони природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Головного управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради щодо можливості надання земельної ділянки лише за умови прийняття рішення про внесення у встановленому порядку змін до «Програми розвитку зелених зон міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста», а також до Генерального плану міста Києва, а в разі невиконання зазначених у них умов вони втрачають чинність. Крім того, однією з обов'язкових умов погодження проекту землеустрою Київською міською санепідемстанцією (висновок №1127 від 09.09.2009) стала необхідність отримання позитивного висновку Управління охорони навколишнього природного середовища у м. Києві. Однак вимоги, викладені у висновках контролюючих органів, не були виконані, відповідно проект відведення не є погодженим у встановленому законом порядку. У подальшому, після погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3, рішенням №214/2283 від 17.09.2009 Київська міська рада змінила функціональне призначення земельних ділянок на АДРЕСА_2 а постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2012, визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №214/2283 від 17.09.2009 про передачу земельних ділянок ТОВ «Мегатранс» на АДРЕСА_2 чим встановлено незаконність внесення змін до Генерального плану міста Києва.

Зазначав, що факт визнання протиправним рішення Київської міської ради №214/2283 від 17.09.2009 підтверджує незаконність подальшої передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3, оскільки судовим рішенням у справі №2а-18834/10/2670, яке набрало законної сили, підтверджено незаконність внесення Київрадою змін до Генерального плану розвитку м. Києва та переведення земель рекреаційного призначення до земель житлової та громадської забудови, а тому рішення Київської міської ради від 29.10.2009 №663/2732 про надання ОСОБА_3 земельної ділянки на АДРЕСА_1, у м. Києві підлягає визнанню незаконним. А, оскільки, державні акти на право власності на земельну ділянку видано на підставі незаконного рішення Київської міської ради від 29.10.2009 №663/2732, вони також підлягають визнанню недійсними, як і укладений 30.12.2009 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року позовні вимоги заступника прокурора м. Києва задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 29.10.2009 року № 663/2732 «Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1, у Голосіївському районі м. Києва».

Визнано недійсним виданий ОСОБА_3 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрований 22.11.2009 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05141.

Визнано недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1 га (кадастровий номер НОМЕР_2), вартістю 329 007,70 грн., посвідчений 30.12.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18961.

Визнано недійсним виданий ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05586.

Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, просив рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити з наведених підстав.

Представник прокуратури апеляційну скаргу не визнала, заперечувала проти її задоволення.

Інші особи, будучи належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з'явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності виходячи з вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом при розгляді справи було встановлено, що 17.09.2009 Київською міською радою було прийнято рішення №214/2283 «Про передачу земельних ділянок ТОВ «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2», яким: затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2 а також внесено зміни до Генерального плану міста Києва, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804 щодо вилучення зазначеної земельної ділянки із зони зелених насаджень загального користування, і території лугів та лугопарків, переведення до території громадських будівель і споруд; затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ТОВ «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2; передано ТОВ «Мегатранс» земельні ділянки загальною площею 4,64 га у довгострокову оренду на 49 років(а.с.54-56 том №1).

Рішенням Київської міської ради від 29.10.2009 № 663/2732 на підставі статей 81,116, 118, 121 ЗК України: затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1; передано ОСОБА_3, за умови виконання пункту 3 цього рішення, у приватну власність земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування (а.с.10-11 том №1).

Згідно п. 3 зазначеного вище рішення громадянина ОСОБА_3 зобов'язано: виконувати обов'язки власника земельної ділянки відповідно до вимог статті 91 ЗК України; виконувати умови забудови земельної ділянки згідно з містобудівними умовами і обмеженнями щодо забудови земельної ділянки та дозволом на виконання будівельних робіт одержаним в установленому законодавством порядку; виконати вимоги, викладені у листах Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 07.08.2009 №19-7922 та від 25.09.2009 №09-9765, Київської міської санепідемстанції від 21.09.2009 року №5988, Головного управління екології та охорони природних ресурсів від 09.10.2009 року №071/04-4-22/5296, Головного управління охорони культурної спадщини від 20.08.2009 року №5071 та Головного управління земельних ресурсів від 12.10.2009 року №05-5188.

Для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1 було отримано відповідні висновки зроблені: Головним управлінням земельних ресурсів 12.10.2009 №05-5188 до справи №А-15663 (а.с.45-46 том №1); Київською міською санепідемстанцією 09.09.2009 № 1127 (а.с.34-35 том №1); Головним управлінням екології та охорони природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 09.10.2009 №071/04-4-22/5296 (а.с.36-38 том №1); Головним управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 20.08.2009 №5071 (а.с.44 том №1)

Зі змісту висновку Головного управлінням охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 20.08.2009 №5071 вбачається що - земельна ділянка АДРЕСА_1 розташована в історичній місцевості Конча-Заспа; відповідно до Генерального плану міста, затвердженого рішенням Київради від 28.03.2002 №370/1804, земельна ділянка за функціональним призначенням належить до рекреаційної території; погодження надання земельної ділянки можливе лише за умови прийняття рішення Київради щодо внесення у встановленому порядку змін до рішення КМР від 19.07.05. №806/3381 «Про затвердження програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 р.» та до Генерального плану розвитку міста; враховуючи висновок Головного управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 07.08.09 №19-7922 та згідно зі ст. 40 ЗК України, Головне управління охорони культурної спадщини не заперечує проти відведення земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен відповідати вимогам законів України «Про землеустрій», «Про охорону земель», «Про планування і забудову територій» постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.04 №677 з наступним погодженням його у Головному управлінні охорони культурної спадщини відповідно до ЗК України (ст.ст. 123,124) та ст. 14 Регламенту розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею у м. Києві, затвердженого рішенням Київради від 15.0-2.04 №457/1867; термін дії листа один рік з дня реєстрації.

Згідно висновку №1127 від 09.09.09 Київської міської санепідемстанції: земельна ділянка (місце розташування) АДРЕСА_1 - придатна для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд гр. ОСОБА_3 за умови - отримання позитивного висновку Управління охорони навколишнього природного середовища; прийняття рішення Київради щодо внесення змін до Генерального плану розвитку міста Києва в частині переведення земельної ділянки з території рекреаційної забудови до території садибної житлової забудови в установленому законодавством порядку.

Згідно зі «Схемою планування частини території південного планувального Голосіївського адміністративного району», затвердженою рішенням Київської міської ради від 27.10.2005 № 271/3732 ця ділянка віднесена до території рекреаційного призначення.

Згідно з «Програмою розвитку зелених зон міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста», затвердженою рішенням Київської міської ради № 806/3381 від 19.07.2005, ця територія резервується для розвитку мережі об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

На виконання рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 663/2732 ОСОБА_3 видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), який зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 22.12.2009 за № 07-7-05141 (а.с.12-13 том №1).

У подальшому 30.12.2009 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу за яким продавець ОСОБА_3 передав у власність покупця ОСОБА_1 земельну ділянку розміром 0,1000 га., яка належить продавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку що розташована на АДРЕСА_1

22.06.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 видано держаний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2), який зареєстровано 22.06.2010 за № 07-7-05586 (а.с.16-17 том №1).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2012 за результатами розгляду адміністративного позову заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, третя особа ТОВ «Мегатранс» про визнання протиправним та скасування рішення, судом було визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 17.09.2009 №214/2283 «Про передачу земельних ділянок ТОВ «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2».

Зі змісту зазначеного вище судового рішення вбачається, що рішенням № 214/2283 від 17.09.2009 Київська міська рада незаконно змінила функціональне призначення земельних ділянок на АДРЕСА_1

Крім того, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва, яка була прийнята 01.03.2012 за результатами розгляду адміністративного позову заступника прокурора міста Києва до Київської міської ради, третя особа ТОВ «Мегатранс» про визнання протиправним та скасування рішення, яке набрало законної сили 06.12.2012 встановлено, що висновки контролюючих органів, про надання згоди на відведення земельної ділянки одночасно містили вимоги про внесення змін до рішення Київської міської ради від 19.07.05 №806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 р.» та до Генерального плану розвитку м. Києва до 2020 року, затвердженого рішенням Київради від 28.03.02 №370/1804, а в разі невиконання цих вимог даний висновок втрачає чинність. Пунктом 6.2. оспорюваного рішення, виконання вимог контролюючих органів покладено на ТОВ «Мегатранс», однак внесення змін до рішень Київської міської ради є компетенцією виключно самої Київської ради.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до правил ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зазначаючи при цьому, що відповідачі набули права власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення Київської міської ради що скасовано, відтак власник земельної ділянки правомірно поставив вимоги щодо її повернення.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 663/2732 про передачу ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки на АДРЕСА_1, що є частиною земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 підлягає визнанню незаконним та скасуванню, відповідно зазначена земельна ділянка має статус «землі рекреаційного призначення».

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що у порушення вимог ст. 20 ЗК України питання про зміну цільового призначення спірної земельної ділянки висновками контролюючих органів не погоджувалось, рішення про внесення змін до «Програми розвитку зелених зон міста Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста», затвердженої рішенням Київради від 19.07.2005 № 806/3381, Київською міською радою в установленому законом порядку не приймалось, внесення змін до Генерального плану міста Києва визнано протиправним у судовому порядку.

Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому, вимога про визнання недійсним державного акта на право власні на земельну ділянку є похідною й залежить від законності рішення органу, на підставі якого його видано. Разом з тим таке рішення за своєю правовою природою є правочином, що випливає з ч. 3 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Частинами 1, 2 ст. 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до правил ст. 118 ЗК України (в редакції чинній станом на 29.10.2009 року, на момент прийняття Київською міською радою оспорюваного позивачем рішення): передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що вимоги, викладені у висновках контролюючих органів на момент затвердження 29.10.2009 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 не були виконані, у зв'язку з чим проект відведення вважається не погодженим вказаними органами у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Таким чином, державний акт, виданий з порушенням вимог ст.ст. 116, 118 ЗК України підлягає визнанню недійсним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 24.04.2013 у справа № 6-14цс13.

На підставі вищевикладеного висновок суду першої інстанції, що держаний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку, який посвідчував право власності ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку та держаний акт НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку, який посвідчує право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку підлягають визнанню недійсними відповідає нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 і 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

При цьому відповідно до вимог ст. 210 Земельного кодексу України угоди, укладені із порушенням встановленого законом порядку купівлі-продажу, ренти, дарування, застави, обміну земельних ділянок, визнаються недійсними за рішенням суду.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений 30.12.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 18961 підлягає визнанню недійсним.

Доводами апеляційної скарги, є не взяття судом першої інстанції до уваги пропущення позивачем строків позовної давності при зверненні до суду з позовом про що заявлялось відповідачем в ході розгляду справи як на підставу відмови у задоволенні заявлених вимог.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, щодо безпідставного пропущення позивачем строків позовної давності на звернення до суду з позовом з огляду на наступне.

Суд першої інстанції в рішенні суду зазначав, що про порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, позивачу стало відомо в листопаді 2010 року під час проведення перевірки щодо законності відведення земельної ділянки ТОВ «Мегатранс» . У зв'язку з чим у грудні 2010 року прокуратура звернулася до Окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення.

Крім того слід зазначити, що 28.04.2010 року Прокуратурою м. Києва на рішення Київської міської ради від 17.09.2009 Про передачу земельних ділянок ТОВ «Мегатранс» для будівництва експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_2» було подано протест.

Рішенням Київської міської ради № 375/5187 від 16.12.2010 вказаний протест було відхилено, що стало підставою звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва 27.12.2010.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.03.2012 позов прокуратури було задоволено та скасовано рішення Київської міської ради від 17.09.2009.

Вказана постанова залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відтак, слід враховувати, що саме зазначене рішення дало підстави прокуратурі для звернення у лютому 2013 року з даним позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1, так як на час прийняття рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_3 спірна земельна ділянка перебувала у власності ТОВ « Мегатранс».

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є безпідставними. Оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Також апелянтом вказувалось на те, що предметом заявлених позовних вимог, зокрема є обставини щодо законності рішення Київської міської Ради « Про передачу громадянину ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 з підстав визнання незаконним рішення Київської міської ради від 29.10.2009 року № 214/2283 «Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «Мегатранс» для будівництва , експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення ( з комплексним інженерно - транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3», що підтверджує незаконність подальшої передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3. з підстав того, що підтверджено незаконність внесення Київрадою змін до Генерального плану розвитку.

У той же час апелянт зазначає, що на момент прийняття такого рішення залишається чинним та діючим рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», яким внесено зміни до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затверджених рішенням Київської міської ради від 28.03.2002 року № 370/ 1804 та Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року ,затвердженої рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 року № 806/3381, яким внесено зміни до містобудівної документації спірного об'єкту та визначено його параметри містобудування - будівництва, експлуатації та обслуговування.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи апеляційної скарги не грунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи.

Так як за своїм змістом зазначені вище рішення Київської міської ради стосуються питань щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів об'єкта містобудування - будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення та для житлової забудови на АДРЕСА_4. Відтак не стосуються питань щодо виділення земельних ділянок.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись статтями 303, 303, 305, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: