Справа № 635/558/17
Провадження № 2/635/1167/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що житловий будинок №34 з надвірними будівлями та спорудами по вулиці Шляховій у смт.Пісочин Харківського району Харківської області належить: ОСОБА_2 - 2/9 частки; ОСОБА_3 - 7/18 часток; ОСОБА_4 - 7/19 часток. Він є двоюрідним онуком ОСОБА_3, яка померла 21.12.1995 року. Після смерті бабусі відкрилась спадщина у вигляді частки у зазначеному домоволодінні, яку фактично прийняла його мати - ОСОБА_5 20.11.2000 року мати померла, залишивши заповіт, яким заповіла усе належне їй на час смерті майно, йому. Після її смерті відкрилась спадщина у виді 7/18 часток житлового будинку №34 по вулиці Шляховій у смт.Пісочин Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель та споруд. Він прийняв спадщину фактично, оскільки після смерті матері прийняв речі особистого вжитку. У грудні 2016 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою щодо оформлення свої спадкових прав на майно, яке залишилось після смерті матері, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним не було надано доказів родинних відносин зі ОСОБА_3 та факту прийняття спадщини, яка залишилась після неї, його матір"ю. Тому просив визнати за ним право власності на 7/18 часток житлового будинку №34 по вулиці Шляховій у смт.Пісочин Харківського району Харківської області, з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

Позивач та його представник у судове засідання не з"явились, надали суду письмові заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали і просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність та постановити рішення у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою (скаргою) осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Частинами 3 та 4 ст.2 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов'язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам цивільного процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Частиною 1 ст.60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст.1262 ЦК України), у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст.1263 ЦК України), у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК України), у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування (ст.1265 ЦК України).

Відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше, як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст.1216 ЦК України (в редакції 2004 року), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Як встановлено у судовому засідання ОСОБА_3 на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 червня 1964 року належить 7/18 часток житлового будинку №28 по вулиці Шляховій у смт.Пісочин Харківського району Харківської області (а.с.17-18).

На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 1965 року ОСОБА_3 залишено в користування кімнату площею 20,04 кв.м., кухню площею 11,50 кв.м., сені площею 2,18 кв.м., веранду площею 8,53 кв.м., сарай та земельну ділянку площею 393 кв.м. у домоволодінні №30 по вулиці Шляховій у смт.Пісочин Харківського району Харківської області (а.с.19-21).

Як вбачається з довідки про народження №19082 від 02 листопада 1929 року ОСОБА_7, бабуся позивача, народилась 28 липня 1914 року (а.с.29).

Згідно з копією свідоцтва про подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали шлюб 08 серпня 1931 року (а.с.28).

Як вбачається з витягу про народження при Пісочинськом волостном виконкомі ОСОБА_3 народилась 21.09.1921 року (а.с.23).

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_9, мати позивача, народилась 15 квітня 1932 року (а.с.22).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження ОСОБА_9 13.10.1963 року уклала шлюб з ОСОБА_10 і взяла прізвище чоловіка (а.с.15).

Згідно з копією свідоцтва про народження позивач народився 30.06.1964 року (а.с.16).

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що позивач є двоюрідним онуком ОСОБА_3, яка померла 21.12.1995 року.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру ОСОБА_3 за життя ніяких розпоряджень щодо належного їй майна не робила, після її смерті 06.12.2016 року Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області була заведена спадкова справа (а.с.69-70).

За життя мати позивача - ОСОБА_5 прийняла спадкове майно після смерті ОСОБА_3, що підтверджується наявністю в позивача правовстановлюючих документів і залишила заповіт, який був посвідчений 21 червня 1996 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим №2-1428, яким заповіла усе майно, яке буде належати їй на час смерті ОСОБА_1 (а.с.26).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5, мати позивача, померла 20.11.2000 року (а.с.8).

06 грудня 2016 року позивач звернувся до Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за оформленням своїх спадкових прав, але державний нотаріус своєю постановою від 06 грудня 2016 року відмови йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки ним не було надано доказів родинних зв"язків між ним та ОСОБА_3 та того, що він прийняв спадщину після її смерті (а.с.27).

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину у вигляді 7/18 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Шляхова, 34 після смерті ОСОБА_3М, яка померла 21.12.1995 року, вступивши до фактичного управління майном, проте право власності не зареєструвала, що було підтверджено наданими суду письмовими доказами. З урахуванням того, що позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 60, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовільнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 право власності на 7/18 часток домоволодіння №34 по вулиці Шляхова у смт.Пісочин Харківського району Харківської області, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 20 листопада 2000 року, в порядку спадкування за заповітом.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л. Панас