Справа № 336/5072/17
Провадження № 4-с/336/172/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (заінтересовані особи ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2), -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2017 р. до суду надійшла скарга ПАТ «Перший Український міжнародний банк» на дії державного виконавця. У скарзі зазначає, що 21.02.2017 р. ПАТ «ПУМБ» предявило до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області виконавчі листи, видані 18.01.2017 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по справі № 336/4256/16-ц про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості у загальній сумі 3181,03 грн.

Повідомленням старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС ОСОБА_3 від 22.02.2017 р. вказаний виконавчий лист було повернуто без прийняття до виконання, у звязку з невідповідністю його вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» (п. 4 ч. 1 ст. 4), а саме відсутністю реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника.

Постановою в.о. начальника відділу ОСОБА_4 № 53462514 про результати перевірки виконавчого провадження від 12.07.2017 р. дії старшого державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання визнано такими, що відповідають вимогам ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із зазначеною постановою ПАТ «ПУМБ» подало скаргу на постанову № 53462514 від 12.07.2017 р.

ОСОБА_5 ДВС ГТУЮ у Запорізькій області, який отримано ПАТ «ПУМБ» 04.09.2017 р. було поінформовано про те, що повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання державним виконавцем винесено з дотриманням вимог ст.ст. 4, 18, 26 ЗУ «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду з скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо повернення виконавчого листа без прийняття до виконання.

За скаргою просить визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_3 щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого листа без прийняття до виконання неправомірними, скасувати зазначене повідомлення та зобовязати Шевченківський ВДВС провести виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 18.01.2017 р. по справі № 336/ 4256/16-ц.

Представники скаржника в судовому засіданні підтримали скаргу, просили її задовольнити.

Старший державний виконавець Мітіна Т.В. в судовому засіданні заперечувала проти скарги з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заінтересована особа, боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що у її доньки ОСОБА_2 є реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Вивчивши скаргу та матеріали, що до неї додані, заслухавши пояснення представників скаржника, державного виконавця та заінтересовану особу, суд приходить до переконання, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2016 року по справі № 336/4256/16-ц, пр. № 2/336/2326/2016, 18.01.2017 р. судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором 2721,69 грн. та судовий збір в сумі 459,33 грн., який 21.02.2017 р. стягувачем було предявлено до виконання до Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Повідомленням старшого державного виконавця Відділу Мітіної Т.В. від 22.02.2017 р. зазначений виконавчий лист було повернуто стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», тобто у звязку з відсутністю у ньому реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття РНОКПП та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника.

Частина 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер особи.

Дійсно відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ч. 1 ст. 4 держаний виконавець повертає виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання.

Наведена вище норма свідчить про відсутність підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними.

Разом з тим, в правовому висновку Верховного Суду України по справі № 6-62цс14 від 25.06.2014 року зазначено, що, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача надається право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року також передбачено відповідне право державного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 ЦПК України, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Оскільки згідно ч. 2 ст. 7 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом, він є субєкт владних повноважень та має керуватися у своїй діяльності правовими висновками Верховного Суду України.

Крім того суд зазначає про право сторони виконавчого провадження на звернення до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Таким чином суд вважає, що державним виконавцем не використані в повному обсязі надані йому права та обовязки , передбачені Законом, а відомості про ідентифікаційний номер боржника можуть бути надані на вимогу державної виконавчої служби.

Залишаючи без задоволення скаргу в частині зобовязання Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області провести виконавчі дії в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 18.01.2017 р. по справі № 336/ 4256/16-ц, суд виходить з того, що відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служи під час виконання судових рішень у цивільних справах» у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 383-387, 293, 294, 360-7, 369 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (заінтересовані особи ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2) задовольнити частково.

Повідомлення головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_3 від 22.02.2017 року про повернення виконавчого листа № 336/4256/16-ц від 18.01.2017 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в сумі 3181,03 грн., стягувачу без прийняття до виконання - скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Дмитрюк