РІШЕННЯ

іменем України

03 листопада 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В.

з участю секретаря Кошевої А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, про зняття арешту та визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась із позовною заявою до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Зміївський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області, про зняття арешту та визнання права власності на майно.

На обґрунтування позову послалась на те, що в ході виконавчого провадження про стягнення боргу з її батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 постановою державного виконавця Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 24.11.2016 року накладено арешт на її майно, що знаходилось на той час у її квартирі АДРЕСА_1.

Вказана квартира належить їй, а не боржнику із 04.02.2016 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 52849735 від 09.02.2016 року.

Речі побутового вжитку, що внесені до постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника серії ВП № 51365288 від 24.11.2016 року, а саме: холодильник "Атлант", мікрохвильову піч "Bosh", пральну машину "Zanussi", телевізор JVC, піч газову "Gorenje", витяжку "Turbo", праску "Tefal", фен "Maxwell" фіолетового кольору належать їй на праві власності. Підставою виникнення права власності на були цивільно-првові угоди купівлі-продажу та дарування за її участі.

Божник ОСОБА_3 є її батьком, однак жодного відношення до нерухомих та рухомих речей, що належали їй на час проведення опису та арешту не мав.

Телевізор та мікрохвильову піч вона придбала за власні кошти у 2005 та 2011 роках, що підтверджується її підписом у гарантійних талонах на вказані речі.

Пральну машину, фен та праску подарувала їй її мати.

Холодильник, газова піч та витяжка були їй подаровані разом із квартирою.

Позивач ОСОБА_1 та її представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_7 проти позову заперечували. Стверджували, що дії державного виконавця були правомірними, направлені на ефективне виконання судового рішення. оскільки боржник ОСОБА_3 проживав та був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1, то відповідно, описані та арештовані були його речі. Наявність гарантійних талонів у позивачки не свідчить про підтвердження її права власності на холодильник "Атлант", мікрохвильову піч "Bosh", пральну машину "Zanussi", телевізор JVC, піч газову "Gorenje", витяжку "Turbo", праску "Tefal", фен "Maxwell" фіолетового кольору.

Представник третьої особи Зміївського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що квартиру АДРЕСА_1 із речами що в ній знаходяться вона подарувала своїй дочці ОСОБА_1 за декілька місяців до арешту майна. Відповідач ОСОБА_3 не був власником описаного майна на час проведення виконавчої дії.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила факт опису і арешту майна держаним виконавцем 24.11.2016 року, уточнивши, що документи на квартиру, та речі що у ній були вона не бачила.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що на запрошення ОСОБА_2 він зайшов до квартири АДРЕСА_1. Де 24.11.2016 року державним виконавцем проводився опис майна боржника ОСОБА_3 Він поставив свій підпис у постанові, підтвердивши даний факт. ОСОБА_3 щось говорив, що це не його майно, однак, він цьому значення не придав, так всі дії за його присутності здійснювала офіційна особа - державний виконавець.

Аналогічні пояснення дав свідок ОСОБА_10

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі дока, суд дійшов наступного.

Як вбачається із постанови державного виконавця Зміївського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області від 24.11.2016 року накладено арешт на майно, а саме: на холодильник "Атлант", мікрохвильову піч "Bosh", пральну машину "Zanussi", телевізор JVC, піч газову "Gorenje", витяжку "Turbo", праску "Tefal", фен "Maxwell" фіолетового кольору, що знаходилось на той час у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.5).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 52849735 від 09.02.2016 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 з 04.02.2016 року належить ОСОБА_1, а не боржнику ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідно до ст. 53 ЗУ " Про виконавче провадження" виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Зазначені особи зобов'язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів про направлення старшим державним виконавцем Нагорною Н.М. письмового запиту на ім'я ОСОБА_1, котрий передував би 24.11.2016 р. про визначення останньою відомостей про належність боржнику ОСОБА_3 майна, яке перебувало в належній їй квартирі.

Натомість, всупереч вказаним вимогам закону, старшим державним виконавцем Нагорною Н.М. одразу проведено опис та арешт майна, що не належить боржникові ОСОБА_3

Крім того, відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла.

Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідачем ОСОБА_2 як і старшим державним виконавцем Нагорною Н.М. не надано суду належних письмових доказів надання згоди 24.11.2016 власником ОСОБА_1 на проникнення до її квартирі АДРЕСА_1, або ж відповідного рішення суду, згідно ст. 376 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

У своїй постанові від 15.05.2013 Верховний Суд України дійшов правової позиції № 6-26цс13, згідно з якою вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Як роз'яснено в пункті 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 № 5, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з'ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 58, 59 ЦПК).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частиною 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім-власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За приписами частини 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За наведеного, позов є обґрунтований та ким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути із співвідповідачів у рівних частках.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на холодильник "Атлант", мікрохвильову піч "Bosh", пральну машину "Zanussi", телевізор JVC, піч газову "Gorenje", витяжку "Turbo", праску "Tefal", фен "Maxwell" фіолетового кольору та зняти арешт з цього майна, накладений постановою державного виконавця Зміївського ВДВС ГТУЮ у Харківській області Нагорною Н.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.11.2016 року по виконавчому провадженню №51365288 за виконавчим листом №621/468/16-ц від 07.06.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в рівних частках по 320 (триста двадцять) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Головуючий: