Справа № 461/4320/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/3811/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, третя особа Первинна профспілкова організація Управління Львівської залізниці, про визнання права та визнання недійсними постанов конференції профспілки,

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, уточненим під час розгляду справи в суді (а.с. 2-6, 142-144 т. 1), з остаточними вимогами про визнання його права бути делегатом звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці та визнання недійсними рішень (постанов), прийнятих за наслідком проведення 11.05.2016 року ХХХІ звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є членом Первинної профспілкової організації Управління Львівської залізниці і у встановленому порядку його кандидатуру було висунуто на голову Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці під час проведення XXXI звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці та обрано делегатом на цю конференцію від Первинної профспілкової організації Управління Львівської залізниці, проте, згідно постанови від 11.05.2016 року №К-ХХХІ звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці його повноваження, як делегата, не були підтверджені, що в подальшому позбавило його права бути обраним головою Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, а також брати участь в обговоренні та прийнятті цією конференцією рішень. Окрім того, вважає, що XXXI звітно-виборна конференція Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці не була правомірною, як і прийняті нею рішення, у звязку з відсутністю необхідного кворуму для цього.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.04.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Апелянт не погоджується з висновком суду про те, що він, працюючи на посаді першого заступника начальника регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», наділений повноваженнями роботодавця, оскільки це суперечить його посадовій інструкції, відповідно до якої він виконує адміністративно-розпорядчі функції лише з питань, які стосуються виключно виробничого процесу підприємства, є найманим працівником та відповідно до членського квитка - членом професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України, а тому відповідно до статуту профспілки має рівне з іншими членами профспілки право обирати і бути обраним в профспілкові органи делегатом. Вважає, що суд не належної правової оцінки його доводам щодо відсутності необхідного кворуму для проведення конференції та прийняття нею рішень, оскільки 44 делегати з усіх зареєстрованих в подальшому покинули конференцію і не брали участі у ній, на підтвердження чого він надав суду їхні письмові заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача на підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», професійна спілка (профспілка) - це добровільна неприбуткова громадська організація, що обєднує громадян, повязаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Відповідно до ст. 12 цього Закону, профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, зїзди. Забороняється втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, роботодавців, їх обєднань у статутну діяльність профспілок, їх організацій та обєднань.

Статтею 14 цього Закону передбачено, що профспілки діють відповідно до законодавства та своїх статутів.

Дорожня профспілкова організація Львівської залізниці у своїй діяльності керується статутом Професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України, що затверджений Першим Установчим зїздом профспілки залізничників і транспортних будівельників України 23.01.1992 року (з наступними змінами і доповненнями) (а.с.8-25, 87-102 т.1), пунктом 1.4 якого передбачено, що профспілка у своїй діяльності незалежна від органів державної влади та органів місцевого самоврядування, роботодавців, інших громадських організацій політичних партій, їм не підзвітна та не підконтрольна.

Профспілка, первинні, обєднані, територіальні і дорожні організації профспілки самостійно організовують свою діяльність, проводять збори, конференції, зїзди, засідання утворених ними органів, інші заходи, які не суперечать законодавству України (п.1.5 Статуту).

Відповідно до п. 6.1.5. Статуту, вищим органом дорожніх, територіальних, обєднаних профспілкових організацій є конференція.

Відповідно до п. 6.9.2 Статуту, в редакції чинній на 11.05.2016 року, роботодавці не можуть бути членами виборних органів профспілки будь-якого рівня, а також членами вищих органів профспілки та профспілкових організацій.

Постановою ХХХІ звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці від 11.05.2016 року №К-ХХХІ було затверджено доповідь мандатної комісії ХХХІ дорожній профспілковій організації та визнано дійсними повноваження 122 делегатів ХХХІ дорожньої профспілкової організації, не підтверджено повноваження пяти обраних на конференцію делегатів, в тому числі й позивача ОСОБА_5 (а.с.118 т.1).

Питання підтвердження повноважень обраних на конференцію делегатів ставилось на обговорення першочергово і рішення було прийняте більшістю зареєстрованих делегатів (а.с.145-147 т.1), а тому в силу наведених вище норм Закону, Статуту та рішення Конституційного Суду України від 23 травня 2001 року за №6рп-/2001 правових підстав визнавати його недійсним, як просить позивач, у суду немає.

Приймаючи таке рішення про не підтвердження повноважень позивача як делегата на конференцію, члени мандатної комісії, з яким погодилась більшість делегатів ХХХІ звітно-виборної конференції Дорожньої профспілкової організації Львівської залізниці, виходили саме з того, що позивач, обіймаючи посаду першого заступника начальника Львівської залізниці (Регіональна філія «Українська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»), наділений повноваженнями роботодавця.

На підтвердження законності вказаного рішення конференції та на спростування доводів позивача, стороною відповідача було надано апеляційному суду відповідь Регіональної філії «Українська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 29.05.2017 року на запит адвоката ОСОБА_4 та додані до неї довіреності (доручення) від 31.12.2015 року, відповідно до яких позивач ОСОБА_5 протягом 2015 року виконував обовязки начальника ДТГО «Львівська залізниця», а відповідно до довіреностей у 2016 році здійснював поточне керівництво та управління названою вище Філією, в тому числі, з повноваженнями прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників Філії, а отже, на момент проведення конференції був наділений повноваженнями роботодавця (уповноваженого ним органу).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність вимог позивача в цій частині.

Решта вимог позивача про визнання усіх інших прийнятих на конференції рішень теж не підлягають задоволенню, оскільки підстав для висновку про порушення цими рішеннями прав позивача немає.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, не допустив порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду по суті спору, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6