Кодимський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/856/17
Провадження №2/503/486/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.09.2017 року м. Кодима Одеської області
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Сопільняка О. М.
при секретарі Вдовиченко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 12 травня 2017 року звернулася до Кодимського районного суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позові вказала, що шлюб з відповідачем ОСОБА_2 уклала 03 листопада 1986 року у виконавчому комітеті Пиржолтенської сільської ради Каларашського району Республіки Молдова. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відносини з відповідачем не склалися, взагалі припинились через різні погляди на життя, відсутність між ними взаємоповаги, взаєморозуміння та будь-яких почуттів. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Спільне господарство не ведеться, тому просила шлюб розірвати.
В судове засідання позивач не зявилась, однак надала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити, розглянувши справу без її участі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не зявився, хоча належним чином завчасно з дотриманням вимог ч.4 ст.74 ЦПК України був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
З урахуванням того, що доказів, які б свідчили про поважність неявки до залу суду відповідача ОСОБА_2 надано не було, враховуючи необхідність дотримання судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд вирішив розглянути справу за відсутності відповідача з урахуванням всіх письмових доказів, які були надані позивачем, та відповідно до ч.4 ст.169 та ч.1 ст.224 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, що є у справі, вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, укладеному та зареєстрованому 03 листопада 1986 року у виконавчому комітеті Пиржолтенської сільської ради Каларашського району Республіки Молдова, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії V-БМ №303729, виданим 03 листопада 1986 року.
Від шлюбу сторони мають спільних дітей не мають.
Згідно із ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
Судом на підставі позовної заяви позивача ОСОБА_1 встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не спілкуються, не підтримують між собою ніяких відносин, фактично сімейні відносини між сторонами відсутні. Сторони не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сімї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сімю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218,224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, укладений та зареєстрований 03 листопада 1986 року у виконавчому комітеті Пиржолтенської сільської ради Каларашського району Республіки Молдова, актовий запис №23, - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_1 залишити "Гілан".
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач вправі оскаржити заочне рішення шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Сопільняк О.М.