Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1094/17
№ 2/733/611/17
Рішення

Іменем України

"03" листопада 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3 та

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та фермерського господарства «Мета» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 7 261,77 грн матеріальної шкоди, 10 000 грн моральної шкоди, а також 2 240 грн витрат по сплаті судового збору, 800 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 640 грн в рахунок відшкодування витрат на юридичну допомогу. В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28 травня 2017 року, перебуваючи на полі, поблизу с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області, його автомобіль «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1», було навмисно пошкоджено трактором К-750 під керуванням ОСОБА_5, який зорював поле, внаслідок чого за висновком автотоварознавчого дослідження від 30 травня 2017 року позивачу була завдана матеріальна шкода у вигляді вартості відновлювального ремонту в сумі 7 261,77 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

03 листопада 2017 року представники позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уточнили позовні вимоги та просили стягнути з відповідача ФГ «Мета» на користь позивача ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 096,57 грн, 2 240 грн судових витрат, 800 грн за проведення автотоварозначого дослідження, 640 грн витрат на правову допомогу, а також 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що пошкодженням автомобіля було порушено звичний спосіб життя ОСОБА_1, так як йому прийшлося докладати додаткових зусиль для відновлення порушених його прав.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що ОСОБА_5 28.05.2017 року в с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області здійснював оранку поля, належного ФГ «Мета» на тракторі, яке є юридичною особою, а тому відповідно до ст. 1172 ЦК України саме воно повинно відповідати за спричинену шкоду. Крім того, відповідач ОСОБА_5 не повинен відшкодовувати матеріальну шкоду згідно ст. 1169 ЦК України, так як ця шкода була завдана ним при здійсненні права на самозахист від протиправних посягань позивача та його матері. Також просив відмовити у задоволенні вимог у частині стягнення моральної шкоди,яка нічим не підтверджується.

Представник відповідача фермерського господарства «Мета» у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши осіб, які з'явилися у судове засідання, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 28 травня 2017 року, на полі, поблизу с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області, автомобіль позивача марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1, був пошкоджений трактором К-750 під керуванням ОСОБА_5, який зорював поле належне ФГ «Мета» та плугом зачепив автомобіль ОСОБА_6, внаслідок чого останній тримав механічні пошкодження, що не заперечується сторонами.

Це також підтверджується матеріалами висновку № 447/17 Ічнянського ВП, які були оглянуті в судовому засіданні, з яких убачається, що 29.05.2017 року до чергової частини Ічнянського ВП надійшла письмова заява ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 28.05.2017 року йому на полі поблизу с. Припутні пошкодили автомобіль ВАЗ 21015, державний номерний знак НОМЕР_1. В ході перевірки було встановлено, що, як пояснив ОСОБА_1, 28.05.2017 року він разом зі своїм братом ОСОБА_8 поїхали на батькове поле, яке знаходиться поблизу с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області, де було посіяно сою. Коли вони приїхали на місце і побачили, що їхнє поле зорює трактор, вони намагалися зупинити тракториста ОСОБА_5, однак він на їх звернення не реагував. Після цього ОСОБА_1 зі своїм братом ОСОБА_8 поїхали до с. Припутні, щоб забрати свою матір та викликати працівників поліції. Як пояснив ОСОБА_5, він 28.05.2017 року о 18-40 год в с. Припутні Ічнянського району Чернігівської області здійснював оранку поля. В цей час приїхав ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ 2115, який стверджував, що поле, яке він зорює, є його землею. Після цього він продовжив оранку та ненароком зачепив плугом автомобіль, пошкодивши його лівий бік.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 048/17 від 30 травня 2017 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_2, станом на 29.05.2017 р, в результаті його пошкодження ДТП від 28.05.2017 року, складає 7 096,57 грн (а.с. 7-12).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як було встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є законним володільцем автомобіля марки «ВАЗ 21150», державний номерний знак НОМЕР_1, а тому має право на відшкодування завданої шкоди його майну.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як убачається з наказу № 16 від 03 лютого 2017 року ОСОБА_5 приступив до виконання обов»язків голови ФГ «Мета» з 03 лютого 2017 року (а.с. 41).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізисних осіб-підприємців та громадських формувань фермерське господарство «Мета» є юридичною особою, керівником якого з 03 лютого 2017 року є ОСОБА_5 (а.с. 42-43).

Таким чином саме ФГ «Мета» є належним відповідачем, яке повинно відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 7 096,57 грн.

Також підлягає стягненню з ФГ «Мета» на користь позивача 800 грн, сплачених останнім при товарознавчому дослідженні його автомобіля (а.с. 14).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які зробила особа або мусить зробить для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана ОСОБА_6, полягає у душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням з вини відповідача транспортного засобу, через що було порушено його звичний спосіб життя, позивачу прийшлося докладати додаткових зусиль для відновлення порушених його прав. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням конкретних обставин справи, характеру немайнових втрат, відповідно до ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", виходячи при цьому із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з ФГ «Мета» на користь позивача 1 000 грн моральної шкоди.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, то суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

До складу витрат на правову допомогу входять витрати за вчинення дій поза судовим засіданням, при цьому всі витрати є предметом доказування і повинні підтверджуватись документами (ВССУ від 14. 09.2016р. у справі 537/3062/15-ц). Такими документами, як правило, є: договір про надання правової допомоги, доручення, квитанція прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки, посвідчення про відрядження, квитки на проїзд, тощо.

Як убачається з квитанції прибуткового касового ордеру № 11 від 10 липня 2017 року, від ОСОБА_1 за юридичну консультацію та складання позову до Ічнянського районного суду отримано 640 грн, під якою, у графі головний бухгалтер стоїть підпис невідомої особи, який не скріплений печаткою, при цьому не надано відповідного розрахунку витрат та договору про надання правової допомоги, тому суд вважає необхідним відмовити позивачу у задоволенні його вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так як позовні вимоги ОСОБА_1 у частині стягнення матеріальної шкоди задоволені в повному обсязі, тому з ФГ «Мета» на користь позивача необхідно стягнути 640 грн судового збору.

Судові витрати по сплаті судового збору в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 160 грн (1600 х 100: 10000 = 160).

Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача ОСОБА_4 у частині того, що ОСОБА_5 наніс шкоду при здійсненні ним самозахисту від протиправних посягань позивача та його матері, оскільки такі судження нічим не підтверджені, при цьому не містяться вони і в оглянутому у судовому засіданні висновку № 447/17 Ічнянського ВП.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1172, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та фермерського господарства «Мета» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства «Мета» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 096 (сім тисяч дев»яносто шість) гривень 57 коп, 1 000 (одну тисячу) гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, 800 (вісімсот) гривень витрат за проведення автотоварознавчого дослідження та 700 (сімсот) гривень 00 коп у рахунок повернення сплаченого судового збору, а всього стягнути 9 596 (дев»ять тисяч п»ятсот дев»яносто шість) гривень 57 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик