Справа №173/1314/17
Провадження №2/173/787/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування, -
До суду звернулась позивач ОСОБА_1В, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області згідно якої просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай), розташований на території Водянської сільської ради та визнати за нею право власності на будинок № 27 по вул. Миру в с. Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області після смерті матері ОСОБА_3
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступне: 15 липня 2011 року померла її мати ОСОБА_4.
На час смерті мати залишила заповіти, посвідчені Водянською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 30 листопада 1993 року за реєстровим № 55, від 23 листопада 2001 року за реєстровим номером 66 та від 20 листопада 2007 року за реєстровим номером 63. Згідно останнього заповіту ОСОБА_4І,. заповідала все своє майно її синові ОСОБА_2.
У 2005 році вона вийшла на пенсію та згідно ЗУ « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» стала непрацездатною. Тому у відповідності до положень ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині.
Після смерті матері залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та житловий будинок № 27 по вул. Миру в с. Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
25.07.2017 року вона звернулась із заявою до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно, але нотаріус розглянувши подані нею документи, відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснила, що правовстановлюючі документи на спадкове майно у її матері були, а потім куди вони поділись вона не знає. Відповідач звинувачує її у тому, що вона забрала ці документи, але вони їх не брала, так як якби дані документи були б у неї вона б надала їх нотаріусу та оформила спадщину.
Відповідач - ОСОБА_2, в судове засідання повторно не з'явився, подавши заяву про відкладення розгляду справи. але причини його неявки визнані судом неповажними.
Третя особа. що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державний нотаріус Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність
Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та спадкової справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами: судом встановлено, що 15 липня 2011 року померла мати заявниці ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3, та копіями свідоцтв про народження та одруження позивачки.
Також судом встановлено, за життя ОСОБА_4І,. склала три заповіти: від 30 листопада 1993 року за реєстровим № 55, згідно якого все своє майно заповідала ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Заповітом від 23 листопада 2001 року за реєстровим номером 66 - ОСОБА_4І,. належну їй земельну частку (пай) заповідала ОСОБА_2. Згідно заповіту від 20 листопада 2007 року за реєстровим номером 63 - ОСОБА_4І,. заповіла належний їй будинок, що розташований в с. Водяне ОСОБА_2М
З наданих суду доказів та матеріалів спадкової справи судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_6, залишилось спадкове майно, яке складається із складається із земельної ділянки, розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області та житловий будинок № 27 по вул. Миру в с. Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
Відповідно до ст. 1233 СК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт.
Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт , який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.
З аналізу заповітів, складених ОСОБА_3, вбачається, що спочатку заповідач розділила все своє майно в рівних частинах між ОСОБА_2, та ОСОБА_5 В 2001 році вона склала заповіт згідно якого земельну ділянку заповіла ОСОБА_2М,, тобто даний заповіт частково скасував заповіт складений в 1993 році та виключив із обсягу спадкового майна земельну ділянку (пай). В 2007 році заповідач складає ще один заповіт, яким заповідає належний їй будинок ОСОБА_2, тобто даний заповіт в частині спадщини на будинок скасовує заповіт від 1993 року. Так як заповідач не скасовував зазначені вище заповіти. То судом встановлено, що заповітами від 23.11.2001 року та від 20.11.2007 року заповідач ОСОБА_4, скасувала заповіт від 30.11.1993 року, так як іншого майна, яке б входило до спадкової маси не встановлено. При цьому заповіти від 23.11.2001 року та від 2011.2007 року є чинними, так як вони складені щодо різного майна спадкодавця. За даних обставин судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, є спадкоємцем за заповітом майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3
Також судом встановлено, що на день смерті ОСОБА_3, тобто 15.07.2011 року позивач ОСОБА_1, досягла пенсійного віку та була непрацездатною.
Так як ст. 1 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дано визначення непрацездатної особи: непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону
Факт непрацездатності позивачки підтверджується і копією пенсійного посвідчення, з якого вбачається, що в 2005 році позивачці призначена пенсія за віком.
Таким чином на час смерті ОСОБА_3, позивач мала право на обов'язкову частку у спадщині.
Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом.
Судом встановлено, що і позивач і відповідач своєчасно звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, а саме ОСОБА_1, 20.12.2011 року, а ОСОБА_2М,. 04.01.2012 року.
Тобто відповідно до ч. 2 ст.1269 ЦК України належним чином реалізували своє право на прийняття спадщини.
Але постановою нотаріуса від 05.07.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідачу аналогічна постанова видана 09.08.2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З пояснень позивачки судом встановлено, що після смерті матері вона документи на земельну ділянку та на будинок втрачені.
Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата власником майна правовстановлюючого документа на майно.
Згідно повідомлення Головного управління держгеокадастру у Дніпрпоетровській області. відділу у Верхньодніпровському районі, станом на 31.12.2012 року був виготовлений державний акт на ім'я ОСОБА_3. на земельну ділянку (пай) площею 7.405 га., розташованої на території Водянської сільської ради.
Згідно довідки Водянської сільської ради ОСОБА_4, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала сама.
Позивач просить визнати за нею право власності на земельну ділянку (пай) та житловий будинок в цілому. Але виходячи з того, що є спадкоємець за заповітом - відповідач ОСОБА_2, а у позивачки виникло право на спадкування лише обов'язкової частки у спадщині, що залишилась після смерті матері позовні вимоги в повному обсязі задоволені бути не можуть..
Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України позивач спадкує лише половину частки, яка б належала їй у разі спадкування за законом.
Так як інших спадкоємців за законом судом не встановлено, і при відсутності спадкоємця за заповітом, позивачка успадкувала б спадщину в цілому, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на ? частину будинку та на ? частину земельної ділянки (паю) що залишились після смерті матері.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає за потрібне достягнути з позивачки судовий збір на користь держави в сумі 640 грн., так як позивач просить визнати за нею право власності і будинок і на земельну ділянку (пай). Судовий збір в сумі 640 грн., сплачений позивачкою при поданні позовної заяви суд вважає за можливе покласти на позивачку, так в оформленні спадкових прав позивачу відмовлено в зв'язку з неналежним зберіганням документів спадкодавцем або спадкоємцями.
Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: державний нотаріус Першої Кам'янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 . 22 Верхньодніпровського району Дніпропетровської області право власності на ? частину земельної ділянки (паю) площею 7.405 га., розташованої на території Водянської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері ОСОБА_3, померлої 15 липня 2011 року.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, проживаючою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на ? частину житлового будинку № 27 по вул. Миру в с. Водяне Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом на обов'язкову частку в спадщині після смерті матері ОСОБА_3, померлої 15 липня 2011 року.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави недоплачену суму судового збору в сумі 640 грн.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом 10 днів з моменту його отримання, шляхом подачі заяви про його скасування до верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, та/ або заяви про скасування заочного рішення, якщо така скарга та/або заява не подавались. У випадку подання апеляційної скарги, та/або заяви про скасування заочного рішення, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, та/або перегляду заочного рішення судом, який його постановив, якщо не було скасоване не або змінене.

Суддя Петрюк Т.М