УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., КоротунаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - обслуговуючий кооператив «Івушка», про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - обслуговуючий кооператив «Івушка» про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у 2002 році було організовано обслуговуючий кооператив «Івушка», він та відповідач є його членами. На виділених земельних ділянках сторони збудували будинки для оздоровлення, які є власністю кооперативу. Відповідно до п. 2.9 кооперативу, член кооперативу зобов'язаний дотримуватись статуту кооперативу; не проводити ніяких робіт по влаштуванню електропроводок і встановленню енергоспоживачів та їх ремонту без участі відповідальної особи за енергогосподарство; не проводити дій, направлених на шкоду кооперативу. ОСОБА_5 не виконував вказані обов'язки належним чином, у зв'язку із чим 1 лютого 2015 року у будинку, яким володіє відповідач, виникла пожежа. У результаті пожежі був пошкоджений і його будинок, а саме: повністю знищено оздоблення фасаду, дах, частково знищені стіни, пошкоджено оздоблення віконних та дверних отворів, частково пошкоджено внутрішнє оздоблення. Позивач, вважаючи винним у даній пожежі ОСОБА_5, просив стягнути з нього на свою користь 235 974 грн 53 коп. на відшкодування майнової шкоди та 100 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Судами встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси від 14 серпня 2002 року було зареєстровано обслуговуючий кооператив «Івушка».

Відповідно до п. 1.7 статуту обслуговуючого кооперативу «Івушка», затвердженого загальними зборами членів кооперативу від 31 липня 2009 року, головним завданням кооперативу є оздоровлення членів кооперативу. На виділеній кооперативу земельній ділянці кожен член кооперативу збудував садовий будинок для відпочинку та оздоровлення. Садові будиночки для оздоровлення збудовані з дерев'яних конструкцій та не є капітальним будівництвом, а тому не підлягають реєстрації (а.с. 30-36).

ОСОБА_4 з 14 серпня 2002 року є членом обслуговуючого кооперативу «Івушка» та має у користуванні будиночок для оздоровлення та відпочинку № 16. По сусідству з його будиночком розташований будиночок для оздоровлення та відпочинку члена обслуговуючого кооперативу «Івушка» ОСОБА_5

1 лютого 2015 року у будинку, яким користується відповідач виникла пожежа, яка поширилася і на належний позивачу будиночок та майно, яке було у ньому.

Так, звертаючись до суду із указаним позовом ОСОБА_4 указував на те, що у результаті винних дій відповідача сталася пожежа, яка пошкодила належний йому будиночок.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Технічним висновком № 05/В/01.02.2015 встановлено, що осередок пожежі, яка сталася 1 лютого 2015 року в дачному будинку АДРЕСА_1 встановити неможливо через повне руйнування легких конструкцій. Пожежа виникла внаслідок занесення стороннього джерела запалювання (а.с. 200-205).

Судом не здобуто доказів, які б свідчили про неправомірність саме дій відповідача, про причинний зв'язок та вину у спричиненні позивачу шкоди саме відповідачем.

Відтак, правильними є висновки судів про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, оскільки вини відповідача у спричиненні шкоди позивачу судом не встановлено.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

Т.О.Писана