Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/516/17
Провадження №: 2/332/361/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2017 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,

при секретарі - Васильченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017р. ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сумі 1000 грн. щомісячно з усіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 12.06.2010р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти керуючись ст.ст.180-183 СК України у розмірі 1000 грн. щомісячно.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 свій позов підтримала та пояснила, що вона має на утриманні двох дітей. Син від першого шлюбу ОСОБА_5, 31.12.98р.н., навчається на денному відділенні у Запорізькому вищому індустріально-політехнічному училищі на третьому курсі, його батько ОСОБА_6 загинув, тому ОСОБА_5 отримує допомогу у звязку із втратою годувальника. Друга дитина донька ОСОБА_4, також проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Сама вона має нерегулярний дохід та є приватним підприємцем. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. на утримання ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно, він має спільну неповнолітню дитину від шлюбу з позивачем, дитина на теперішній час проживає з позивачем, але він не працює, має нерегулярний випадковий заробіток, в органах зайнятості не перебуває та інвалідності не має, тому просив задовольнити позов на суму 500 грн. щомісячно.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою про склад сімї (а.с.6) та не оспорюється сторонами. Відповідач офіційно не працює, інвалідності не має, добровільно не бажає піклуватися про матеріальне забезпечення дитини, ухиляється від своїх обовязків по їх утриманню, інших осіб відповідно до закону не утримує.

З матеріалів справи вбачається, що позивач має двох дітей. Син від першого шлюбу ОСОБА_5, 31.12.98р.н., навчається на денному відділенні у Запорізькому вищому індустріально-політехнічному училищі на третьому курсі, його батько ОСОБА_6 загинув, тому ОСОБА_5 отримує допомогу у звязку із втратою годувальника, що підтверджується відповідними довідками (а.с.24-26, 4).

Разом з цим суд враховує, що позивач займається підприємницькою діяльністю та є приватним підприємцем, що підтверджується поясненнями самого позивача, тоді як відповідач офіційно не працює та, згідно його пояснень, має періодичні підробітки. Отже, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1000 грн. щомісячно є завеликими для відповідача та не відповідають його майновому стану.

Але, відповідно до вимог ст. 182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу у межах вимог та доказів наданих сторонами.

Суд при визначені розміру аліментів виходить з прожиткового мінімуму, встановленого державою на дитину відповідного віку.

З 01.01.2017р. до 30.04.2017р. на дитину віком від до шести років встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1355 грн., з 01.05.2017р. по 30.11.2017р. в розмірі 1426 грн., а з 01.12.2017р. в розмірі 1492 грн.

З 01.01.2017р. до 30.04.2017р. на дитину віком від шести до вісімнадцяти років встановлений прожитковий мінімум в розмірі 1689 грн., з 01.05.2017р. по 30.11.2017р. в розмірі 1777 грн., а з 01.12.2017р. в розмірі 1860 грн.

З урахуванням вимог ст. 141 СК України, якою встановлений принцип рівності обовязків батьків щодо дитини, та з урахуванням майнового стану позивача, яка має іншого сина, батько якого загинув, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

При цьому суд враховує, що відповідач офіційно не працює, хоча суду не було надано доказів того, що відповідач не має можливості працювати, інвалідності відповідач не має, а тому в силу ст.141, 180 СК України повинен приймати участь в утриманні дітей. Судом також враховується, що відповідач має власне житло за місцем реєстрації за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, с.Степне, вул.Першотравнева,, б.106, але не проживає у вказаному житлі, а проживає у найманій квартирі у м.Запоріжжі, що вказує на наявний дохід у відповідача, який він сам підтвердив та пояснив, що підробляє ремонтно-майстерними роботами у приватному порядку. Зазначені обставини, які не оспорюються сторонами, а тому в силу ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, дають підстави суду вважати, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 750 гривень щомісячно, оскільки відповідач не позбавлений можливості проживати за місцем своєї реєстрації та не нести витрати по оплаті найманого житла.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, виходячи з встановленого мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, оскільки батьки зобовязанні в рівній мірі приймати участь в утриманні та забезпеченні дитини.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. По цій справі позов надійшов до суду 14.02.2017р., про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції на позові (а.с.1).

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

На підставі викладеного, згідно ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України та керуючись ст.ст. 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на корить ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2017 р. і до настання повноліття дитини.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2судовий збір у розмірі 640 гривен в дохід держави.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя

Повний текст рішення 20 березня 2017 року.

Суддя Р.В. Сінєльнік