Справа № 536/94/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Зимівець Ю.А.,

за участю представника позивача по довіреності ОСОБА_1,

представника третьої особи по довіреності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 19 січня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про позбавлення його батьківських прав відносно його дочки.

Обґрунтовувала позов тим, що з 2002 року по 2009 рік вона з відповідачем ОСОБА_4 проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу. 01 серпня 2003 року у них народилася дочка ОСОБА_5.

З 2009 року відповідач проживає окремо від них, вихованням дочки не займається, про неї не піклується, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Дочка ОСОБА_5 навчається в спеціалізованій школі №10, позитивно характеризується.

Вона отримувала державну допомогу на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів. Відповідач не бере участі у вихованні дочки, в школі жодного разу не зявлявся, не цікавиться її досягненнями, що підтверджується характеристикою від 14 листопада 2016 року.

Вище вказані обставини відповідач підтвердив, надавши до органу опіки та піклування та суду заяву про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_5.

Органом опіки та піклування наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його дочки, затверджений рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 30 грудня 2016 року за №1299.

Тому вважає за необхідне у зв'язку з невиконанням вимог статті 150 Сімейного кодексу України позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

Представник позивача по довіреності ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала, в їх обґрунтування пояснила так, як викладено в описовій частині рішення.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області по довіреності ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі, вважала за доцільне позбавити відповідача батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоч про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с. 25. Згідно телефонного повідомлення останній просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, думку дитини ОСОБА_6 при вирішенні питань, що стосується її життя, яка повідомила суду, що батька ОСОБА_4 вона останній раз бачила у віці шести років, з того часу батько з нею не спілкується, висловила свою згоду на позбавлення відповідача батьківських прав, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що відповідач ОСОБА_4, маючи дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6), ухиляється від виконання покладених на нього статтею 12 Закону України Про охорону дитинства та статтею 150 Сімейного кодексу України обов'язків по вихованню дитини.

Згідно довідки ПП «Житлорембудсервіс» дитина ОСОБА_6 проживає разом з матірю ОСОБА_3 (а.с.7).

Довідкою Управління соціального захисту населення Автозаводського району підтверджується, що ОСОБА_3 перебувала на обліку в Автозаводському управлінні соціального захисту населення та їй призначена допомога, коли батько ухиляється від сплати аліментів на дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 листопада 2013 року по 31 жовтня 2014 року. Виплата допомоги припинена з 01 листопада 2014 року (а.с.8).

Згідно характеристики Кременчуцької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №10 учениця ОСОБА_6 характеризується виключно позитивно, вихованням дитини займається мати, систематично відвідує батьківські збори, постійно цікавиться життям дочки, організовує та проводить спільний відпочинок. Батько не бере участі у вихованні дочки. В школі жодного разу не зявлявся, не цікавився досягненнями дитини (а.с.9).

Згідно нотаріально посвідченої приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7 заяви ОСОБА_4, адресованої органу опіки та піклування та суду, останній вихованням дочки не займається, коштів на її утримання не надає, ніяким іншим чином про дочку не піклується, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_6 та вирішити справу в судовому засіданні без його участі (а.с.10).

Орган опіки і піклування Кременчуцької міської ради Полтавської області надав висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Згідно частин 2,3 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 статті 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Частинами 7-10 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч.1,2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Оскільки судом повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано, що відповідач тривалий час (більше семи років) не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дочки, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересів до її внутрішнього світу, самоусунувся від покладених на нього законом батьківських обов'язків, суд постановляє рішення про позбавлення відповідача ОСОБА_4 батьківських прав щодо його дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач при зверненні до суду з позовом сплатила судовий збір в дохід держави в сумі 640 гривень (а.с.1,2), а тому суд стягує ці витрати з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 88,209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. І. Степаненко