Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/404/17
Справа № 279/5114/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі: головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк ″ПриватБанк″ до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 11.10.2013 року між ними було укладено договір про отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 9300 грн. зі сплатою 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач своїх обовязків не виконує, станом на 24.10.2016 року має заборгованість в сумі 52242,44 грн., яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 9672,02 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 37806,49 грн., за пенею та комісією в сумі 1800 грн., штрафів в сумі 2963,93 грн.. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати .

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснив, що сторонами було укладено кредитний договір, позивач надав відповідачеві кошти на платіжну картку, була відкрита поновлювальна кредитна лінія. Відповідач здійснював погашення кредиту до 24.04.2015 року, перше прострочення виникло 30.06.2014 року.

Відповідач позовні вимоги не визнав, пояснив, що звернувся у відділення відповідача з заявою про відкриття рахунку, йому запропонували банківську картку з наданням коштів, якими він може використовувати під 27 %, якщо буде невчасно їх повертати. Він погодився та користувався послугою до весни 2014 року. З березня 2014 року Україна втратила контроль над територією, де він проживав, банк не надавав можливості виконувати обовязки, бо він не міг виїхати з окупованої території. Розумів, що виник борг, але не знав про його розмір. Восени у відділенні в м.Артемівськ йому повідомили про величезний борг, восени він за порадою працівника банку перерахував 800 грн., просив розстрочити суму боргу, писав заяву та подавав довідку про проживання на окупованій території. Вважає, що сплачених коштів достатньо для погашення боргу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне :

Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування .

11.10.2013 року сторонами було укладено договір про отримання кредиту в сумі 9300,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом зі збільшенням кредитного ліміту. Згідно проведеного позивачем розрахунку, правильність якого відповідачем не оспорена, він станом на 24.10.2016 року має заборгованість в сумі 52242,44 грн., яка складається з заборгованості за кредитом, процентів за користування ним, пені, штрафів. Розрахунок проведено відповідно до умов укладеного відповідачем договору, його правильність відповідачем не оспорена. Заяви про застосування позовної давності відповідачем не зроблено, внесення коштів на погашення боргу свідчить про визнання заборгованості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит на сплатити проценти.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належно не виконував прийняті на себе зобовязання відповідно до укладеного з позивачем договору, істотно порушував його умови, що є підставою для стягнення з винної особи заборгованості .

В той же час, розмір нарахованої позивачем заборгованості підлягає зменшенню на суму нарахованих позивачем штрафів, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу за одне і те ж порушення договірних зобовязань є подвійною відповідальністю (правова позиція ВСУ у справі №6-2003цс15).

Відповідач, посилаючись на положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» як на підставу звільнення від сплати пені та штрафів, зазначив про те, що він, як особа, яка проживала на тимчасово окупованій території мав право на звільнення від нарахування штрафів та пені.

Відповідно до ст.2 вказаного Закону на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Однак, враховуючи той факт, що відповідач зареєстрований на території м.Коростень, тобто не являється особою, яка зареєстрована та постійно проживала на території, де проводилась антитерористична операція, положення зазначеного Закону на нього не поширюються.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати стягуються відповідно до частини задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218 ЦПК України, ст.1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ″ПриватБанк″ заборгованість за договором від 11.10.2013 року станом на 24.10.2016 року в сумі 49278 (сорок дев'ять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 51 копійка та 1295 (одна тисяча двісті девяносто пять) гривень 32 копійки понесених судових витрат .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а стороною, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно з оригіналом