Провадження № 2/638/4127/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Руднєвої О.О.

за участі секретаря Панікарук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату користування житловим приміщенням та анулювання правової реєстрації фізичної особи,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 24.07.2017 року звернувся до суду Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про втрату користування житловим приміщенням та анулювання правової реєстрації фізичної особи

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй, ОСОБА_1, відповідно до договору дарування квартири та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2014 року належить на праві сумісної власності з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 квартира 66 по проспекту Свободи Людвіга у будинку 50 у місті Харкові. В вказаній квартирі зареєстрована вона, ОСОБА_1, її неповнодітній син ОСОБА_3 та її колишній чоловік ОСОБА_2. На теперішній час шлюб з ОСОБА_2 розірвано, з колишнім чоловіком вона не проживає та підтримує шлюбно- сімейних стосунків. Їй матеріально важко оплачувати комунальні послуги за ОСОБА_2, а також вона позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду звернувся з заявою, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 на праві сумісної власності з її неповнолітнім сином ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_1

Відповідно до довідки з місця проживання у квартирі за адрсеою місто Харків, пр ОСОБА_4, 50, кв. 66 зареєстрований ОСОБА_3, колишній чоловік позивача ОСОБА_1

Відповідно до рушення №2011/15053/12 Дзержинського районного суду міста Харкова від 24.12.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, рішення набрало законної сили.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримую шлюбно- сімейних стосунків та відповідач мешкає окремо.

Позивачка ОСОБА_1 самостійно несе тягар сплати за комунальні платежі.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Доказів, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному домоволодінні, суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням за адресою: квартира 66 розташована по проспекту Л. Свободи, 50 в м. Харкові, так як на даний момент за вказаною адресою він не проживає, не проводить оплату житлово-комунальних послуг. Крім того, позивач не бажає, щоб відповідач був зареєстрований у квратирі.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідача в спірній квартирі залежить від права самого власника і є похідним від нього.

Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто позивач змушена нести витрати за комунальні послуги за себе та за зареєстрованого у її будинку відповідача.

Відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, письмових заперечень щодо поданого позову до суду не надав, тобто використав свої процесуальні права як особи, яка бере участь у справі, на власний розсуд, що не суперечить вимогам ч.2 ст. 11 ЦПК України та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов слід задовольнити в повному обсязі, а саме визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

На підставі ст.71, 72 ЖК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України,

СУД В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про втрату користування житловим приміщенням та анулювання правової реєстрації фізичної особи задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою №66 по проспекту Свободи Людвіга у будинку 50 у місті Харкові.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду з мотивувальною частиною виготовлено судом у пятиденний термін після проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, до 13.11.2017 року

Головуючий, суддя О.О. Руднєва