Справа № 539/1904/17
Провадження №2/539/937/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2017 року Лубенський міськрайонний суд
у складі головуючого судді - Іващенка Ю.А.,
при секретарі - Карпенко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів, мотивуючи тим, що 29.10.2008 року та 09.03.2009 року за договорами позики позивач передав відповідачам 76 248 грн. 00 коп. В строк, встановлений договорами, відповідачі позику не повернули, що змусило позивача звернутися до суду про стягнення суми заборгованості. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2011 року з відповідачів солідарно стягнуто 76 248 грн 00 коп.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 71459 гривень 77 копійок, трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за договором позики від 29 жовтня 2008 року, та 34 167 гривень 45 копійок трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за договором позики від 09 березня 2009 року, а всього 105627 гривень 22 копійки.

Позивач прохає суд стягнути 3% річних: за договором позики від 29.10.2008 року в розмірі 2410,53 грн., за період з 06.01.2016 року по 06.08.2017 року, за договором позики від 09.03.2009 року в розмірі 1211,25 грн., за період з 10.01.2016 року по 10.08.2017 року; та суму інфляційних нарахувань за період з січня 2016 року по червень 2017 року в розмірі 16266,41 грн..

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 не з»явились, ОСОБА_4 надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не попередили.

За наявності згоди представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З»ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 29.10.2008 року між сторонами укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 29.10.2008 року.

За умовами цього договору позивач надав відповідачам грошові кошти в розмірі 50 748 грн. 00 коп. строком до 05.03.2009 року.

Крім того, 09.03.2009 року сторонами укладено договір позики, що підтверджується розпискою від 09.03.2009 року.

ОСОБА_1 за умовами цього договору надав відповідачам грошові кошти в розмірі 25 500 грн. 00 коп. строком до 09.06.2009 року.

В строк, встановлений договорами відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позику не повернули, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про стягнення суми заборгованості.

Згідно рішення Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2011 року з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 солідарно стягнуто 76 248 грн. 00 коп.

На підставі рішення Лубенського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 71459 гривень 77 копійок, трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за договором позики від 29 жовтня 2008 року, та 34 167 гривень 45 копійок трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення за договором позики від 09 березня 2009 року, а всього 105627 гривень 22 копійки.

Оскільки на даний час рішення Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2011 року не виконане, а тому відповідно до ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідачів солідарно 3 % річних та збитки від інфляції, нараховані на суму заборгованості за договором позики від 29.10.2008 року та за договором позики від 09.03.2009 року.

В абз. 1, 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

А тому, позовні вимоги про стягнення 3 % річних та збитків від інфляції, нараховані на суму заборгованості за договорами позики після набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.09.2011 року, є обґрунтованими.

Сума заборгованості, виходячи з суми боргу та періоду несплати, складає: 2410,53 грн. - 3% річних за період з 06.01.2016 року по 06.08.2017 року, тобто 19 місяців, за договором позики від 29.10.2008 року; 1211,25 грн. - 3% річних за період з 10.01.2016 року по 10.08.2017 року, тобто 19 місяців, за договором позики від 09.03.2009 року; 16266,41 грн. - індекс інфляції за період з січня 2016 року по червень 2017 року, а всього до стягнення підлягає - 19888,19 грн..

При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів в розмірі 19888,19 грн. задовольнити.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215, 218, 225-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3621 грн. 78 коп. - 3% річних, 16266 грн. 41 коп. - індекс інфляції, а всього 19888 грн. 19 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 480 грн. 00 коп. судового збору за подачу позову та за подачу заяви про забезпечення позову з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю. А. Іващенко