Справа № 303/4847/17-ц
Номер рядка статистичного звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Носова В.В., при секретарі Гузо Н.Н., розглянувши у відкритому судовому розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ракошинської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ракошинської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок № 13 по вул. Дружби, 13 Мукачівського району за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 18.10.2016 року. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав його матері ОСОБА_2 За життя ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_1 Звернувшись до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті ОСОБА_2 не зареєструвала право власності на будинок. Спадщину він прийняв у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 13 по вул. Дружби, Мукачівського району за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 18.10.2016 року.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із свідоцтвом про народження серії І-ТП № 325306 від 16.01.2002 року батьками позивача ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Як вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 222488, мати позивача ОСОБА_2 померла 18.10.2016 року.

Відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 від 31.01.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 61, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та взагалі те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право заповіла своєму сину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно із заявою від 16.03.2017 року, №159 ОСОБА_1 звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 08.08.2017 року державний нотаріус розглянувши подані документи, постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Крім того також встановлено, що відповідно до довідки № 912/02 від 24.04.2017 року, виданої виконкомом Ракошинською сільської ради Мукачівського району, забудовником житлового будинку № 13 на вул. Дружби в с.Ракошино Мукачівського району була ОСОБА_2 яка померла 18.10.2016 року.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок № 13 на вул. Дружби в с.Ракошино Мукачівського району від 11.05.2017 року, до складу останнього входить житловий будинок позначений під літ. «А» (рік побудови 1968-1990) та господарські будівлі (рік побудови 1978-1980 р.р.).

Згідно із відповідями з Мукачівської державної нотаріальної контори на запит суду з заявою про прийняття спадщини за померлою ОСОБА_2 звертався ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Таким чином судом встановлено, що позивач прийняв спадщину за померлою ОСОБА_2 за заповітом, так як у встановлений законом строк подав заяву про прийняття спадщини.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як розяснив Вищий спецiалiзований суд України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що позивач прийняв спадщину на належне спадкодавцеві майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України суд,

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем с.Ракошино, вул. Дружби, будинок 13, Мукачівського району право власності на житловий будинок № 13 на вул. Дружби в с.Ракошино Мукачівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 18.10.2016 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_5