Справа № 751/9637/16-ц Провадження № 22-ц/795/545/2017 Головуючий у I інстанції -Цибенко І. В. Доповідач - Харечко Л. К.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Скрипки А.А., Тагієва С.Р.,

з участю секретаря Халимон Т.Ю., представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел Олени Олегівни та зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа ПАТ «Альфа-Банк»,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О., просила скасувати постанову державного виконавця Гевел О.О. про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 року по виконавчому провадженню № 51846755, а також просила зобов'язати державного виконавця прийняти постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за заявою ПАТ «Альфа-Банк» про примусове виконання виконавчого листа № 6-776/10, виданого 07.06.2010 року, посилаючись на те, що державним виконавцем були порушені положення Закону України «Про виконавче провадження», яким встановлені строки для пред'явлення виконавчих листів до виконання. Зазначала, що виконавчий лист ПАТ «Альфа-Банк» був виданий Новозаводським районним судом м. Чернігова 07.06.2010 року, а звернувся стягувач до державної виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження лише 03.08.2016 року. З заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документа останній до суду не звертався. Отже, державний виконавець повинна була відмовити у відкритті виконавчого провадження шляхом винесення відповідної постанови.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2017 року скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Визнано дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. по відкриттю виконавчого провадження № 51846755 по виконанню виконавчого листа № 6-776/10 від 07.06.2010 року, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова неправомірними. В задоволенні скарги в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду в частині відмови у задоволенні скарги та постановити нову, якою задовольнити її вимоги повністю.

Доводи скарги зводяться до того, що відмовляючи в задоволенні іншої частини скарги, суд першої інстанції залишив поза увагою пункт 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та положення ст. 387 ЦПК України, зі змісту яких вбачається, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення або дії державного виконавця неправомірними та зобов'язує останнього здійснити певні дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. Тобто, на думку ОСОБА_2, визнавши неправомірними дії державного виконавця, суд мав і усунути порушення прав останньої зазначеним шляхом.

Вислухавши суддю - доповідача, пояснення представника заявника, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 07.06.2010 року Новозаводським районним судом м. Чернігова був виданий виконавчий лист № 6-776/10 від 07.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 238 498 грн. 56 коп. та судових витрат в сумі 99 грн. 40 коп.

Статтею 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяв на момент видачі виконавчого листа) було встановлено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років.

05.04.2012 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» із залишком заборгованості в сумі 135 485 грн. 50 коп. На час повернення виконавчого документа строк пред'явлення виконавчого листа до виконання складав один рік і це було визначено статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, згідно з статтею 23 Закону, строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

03.08.2016 року стягувач ПАТ «Альфа-Банк» знову подав виконавчий лист № 6-776/10 та заяву, в якій просив відкрити виконавче провадження та провести стягнення залишку заборгованості з ОСОБА_2 і 05.08.2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 51846755, а також постановою державного виконавця від 05.08.2016 року був накладений арешт на все належне боржнику майно та оголошена заборона на його відчуження. 29.09.2016 року державним виконавцем в зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий лист на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» був повернутий стягувачу.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на день повторного звернення стягувача з виконавчим листом) державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Згідно з ч.2 ст.24 Закону, стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Враховуючи зазначені обставини справи та Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09.03.2011 року, якими встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, тобто до 09.03.2011 року, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі, державний виконавець неправомірно 05.08.2016 року відкрив виконавче провадження, оскільки строк для подання виконавчого документа стягував пропустив, а з заявою про його поновлення до суду не звертався, питання про поновлення строку не вирішувалось.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії державного виконавця при вчиненні зазначеної виконавчої дії були неправомірними. Проте, суд безпідставно відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_2 в частині зобов'язання усунути порушення.

В п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст.ст. 210, 213, 387 ЦПК України. Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно з Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою органу державної виконавчої служби.

Отже, встановивши при розгляді скарги її обґрунтованість, суд першої інстанції повинен був не тільки визнати дії державного виконавця неправомірними, але й визначити, яким шляхом необхідно задовольнити вимоги заявника та усунути порушення або поновити її права і свободи. Проте, в частині зобов'язання державного виконавця прийняти постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження скарга задоволенню не підлягає, оскільки суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно з Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З врахуванням вищевикладеного та положень ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. про відкриття виконавчого провадження з постановленням ухвали про зобов'язання державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел О.О. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 року по виконавчому провадженню № 51846755.

В іншій частині ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел Олени Олегівни про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 року по виконавчому провадженню № 51846755 скасувати, а скаргу в цій частині задовольнити частково.

Зобов'язати державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві Гевел Олену Олегівну скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2016 року по виконавчому провадженню № 51846755.

В іншій частині ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: