Справа № 415/4631/17
Провадження № 2/415/1702/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся з вищеозначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 28 листопада 2009 року, зареєстрованому відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 615. Від спільного життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинилися з 2014 року. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодний. Вважає що сімю зберегти не можливо. Просить розірвати шлюб.

Позивач у судовому засідання не був присутнім , в письмовій заяві просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримав. На примирення не згодний.

Відповідач у судовому засіданні не була , в письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позов визнала. На примиренні не наполягає.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із статтею ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕД № 098935, виданого 28.11.2009 року відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 615, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 28 листопада 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 615. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.4).

21 квітня 2010 року народився ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис № 350. Його батьками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися і строк для примирення йому не потрібен.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Малолітній син залишається проживати з відповідачсем.

Спору про поділ майна між сторонами немає.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

На підставі ст. 110, 112 СК України , керуючись ст. ст. 10,11,60,130,174,212-215,218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований 28 листопада 2009 року відділом РАГС Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 615 між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5 розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко