АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Гаврилова О.В.
№22-ц/796/3476/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Крижанівської Г.В.,

за участю секретаря Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

У грудні 2016 року ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову та клопотання про долучення доказів, в яких вказала, що все спільне майно зареєстроване на відповідача, а саме, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та транспортний засіб марки Nissan, модель Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

Відповідач користується квартирою та автомобілем одноособово та вважає їх виключно своєю приватною власністю. Оригінали документів про право власності знаходяться у відповідача, який повідомив її, що має намір відчужити спільно нажите майно.

ОСОБА_5 вже відчужив автомобіль, що належав сторонам на праві спільної сумісної власності без її згоди.

Крім того, на інтернет сайтах з'явилися оголошення про продаж квартири подружжя, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, існує ризик незаконного відчуження квартири, що призведе до неможливості виконання судового рішення в даній справі.

З урахуванням наведеного просила суд накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та на автомобіль марки Nissan, модель Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року заяву позивача ОСОБА_4 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя задоволено частково.

Накладено арешт на 6/10 часток квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватній власності ОСОБА_5.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Зазначає, що судом першої інстанції достовірно не встановлено наявність спору між сторонами, наявність підстав, які б свідчили про існування реальної загрози невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вказує, що позивач не проінформувала суд, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці ОСОБА_2, в зв'язку з чим при розгляді клопотання про забезпечення позову не було враховано інтереси апелянта.

ОСОБА_4 та її представник в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи ОСОБА_4 повідомлена через свого представника ОСОБА_6(а.с.118)

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову частково, суд першої інстанції виходи з того, що невжиття заходів забезпечення позовних вимог може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Проте з таким висновком суду не можливо погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що предметом спору між подружжям єквартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та транспортний засіб марки Nissan, модель Murano, реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2.

Матеріалами справи підтверджено, що право власності на квартиру АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_5

11.11.2008 року між ОСОБА_5 та АКБ «Форум» укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А. та зареєстрований в реєстрі за НОМЕР_3, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. 11.11.2008 року приватним нотаріусом накладена заборона за №3152/12 відчуження спірної квартири, яка зареєстрована в реєстрі за НОМЕР_4. (а.с. 74-75)

12.12.2016 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги за Іпотечними договорами №981, за яким право вимоги за Договором іпотеки НОМЕР_3 від 11.11.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал». (а.с. 76)

Відповідно до Договору відступлення права вимоги за Іпотечними договорами №988 від 15.12.2016 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал» та ОСОБА_2, новим іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (а.с. 77)

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_5 від 18.01.2017 року з 11.11.2008 року в Державному реєстрі іпотек міститься заборона відчуження квартири АДРЕСА_1, іпотекодержателем якої є ОСОБА_2 (а.с. 79-81)

У ст. 572 ЦК України передбачено, що у силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. (ч. 1 ст. 575 ЦК України)

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

За положеннями ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Із наведеного вище вбачається, що при накладенні арешту на 6/10 часток квартири суд першої інстанції порушив права іпотекодержателя ОСОБА_2, який у силу ст. 572 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про іпотеку» має першочергове право задовольнити свої вимоги стосовно майна, обтяженого іпотекою.

Оскільки спірна квартира з 11.11.2008 року перебуває в іпотеці, а накладення арешту на 6/10 її часток порушує права іпотекодержателя, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на 6/10 часток квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватній власності ОСОБА_5

Оскільки квартира перебуває в іпотеці, вона не може бути відчужена відповідачем.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

З огляду на викладене, ухвала суду в частині накладення арешту на 6/10 часток квартири АДРЕСА_1 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні даної вимоги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016року в частині накладення арешту на 6/10 часток квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватній власності ОСОБА_5, скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 6/10 часток квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватній власності ОСОБА_5, відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

Г.В. Крижанівська