_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5580/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді - Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,

Встановив:

Позивач у грудні місяці 2016 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача ОСОБА_2 звільнити гараж НОМЕР_1 на території ГБК «Південний-5» по вул.Ільфа і Петрова,18/1 в м. Одесі від власних речей, повернути ключі від гаражу, надати доступ до гаражу та не чинити перешкод у користуванні гаражем. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав і стверджував, що на вимогу ОСОБА_1 в серпні місяці 2016 року звільнив гараж, повернув позивачу ключі від гаражу і не чинить позивачу будь-яких перешкод у користуванні гаражем.

Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне:

ОСОБА_1 є членом гаражно-будівельного кооперативу «Південний-5», що розташований за адресою м. Одеса вул.Ільфа і Петрова,18/1. У володінні і користуванні ОСОБА_1 знаходиться навіс-гараж за НОМЕР_1. ОСОБА_1 своєчасно і в повному обсязі сплачує відповідні внески до кооперативу.

Суд встановив і сторони визнали, що в 2012 році вони уклали в усній формі договір оренди навісу-гаражу без визначення строку дії.

Представник позивача стверджує, в 2016 році ОСОБА_1 з'ясував, що ОСОБА_2 самочинно (без згоди на те позивача) «змінив замок на дверях навісу-гаражу, заповнив гараж своїми речами і не надає ОСОБА_1 доступу до гаражу». У серпні 2016 року ОСОБА_1 в письмовій формі попередив ОСОБА_2 про розірвання договору оренди гаражу і вимагав звільнити гараж від власних речей та повернути ключі від воріт гаражу. Оскільки відповідач вимогу ОСОБА_1 залишив без уваги, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на такі докази: довідку з ГБК «Південний-5» про членство, статут кооперативу, квитанції про сплату щомісячних внесків, договір зберігання транспортного засобу, укладений у 2008 році між ГБК «Південний-5» і ОСОБА_1, досудова вимога на адресі відповідача від 23.08.2016 року, звернення до поліції від 12.09.2016 року щодо неправомірних дій відповідача, відповідь поліції, довідку з місця проживання відповідача.

Відповідач, не визнаючи позов, підтвердив факт укладання з позивачем в усній формі договору оренди гаражу-навісу і стверджував, що гараж в оренду отримав з одним навісним замком і в серпні місяці 2016 року на вимогу ОСОБА_1 повернув йому ключ від цього замка на воротах гаражу-навісу, гараж звільнив від своїх речей також в серпні місяці 2016 року, більше року на території кооперативу не з'являється і будь-яких перешкод позивачу у користуванні гаражем не чинить.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав фотографії спірного гаражу, які свідчать, що гараж-навіс вільний від речей, на воротах висить два навісних замки, письмові пояснення охоронця ГБК «Південний-5» ОСОБА_3, що ОСОБА_2 більше року не користується гаражем-навісом НОМЕР_1.

Дослідивши докази сторін суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Право громадян на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Законі України «Про судоустрій і статус суддів» (ст. 7). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач доводить, що його право користування гаражем-навісом порушено відповідачем і вимагає суд усунути це порушення шляхом зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Ст.60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку суд не отримав належних і допустимих доказів того, що відповідач порушує право ОСОБА_1 на користування гаражем-навісом НОМЕР_1 на території ГБК «Південний-5» по вул. Ільфа і Петрова,18/1 в м. Одесі. Суд встановив і сторони визнали, що між сторонами було укладено в усній формі договір оренди навісу-гаражу без визначення строку дії договору. Сторони також визнали, що з серпня місяця 2016 року ОСОБА_2 спірним гаражем-навісом не користується, що в серпні місяці 2016 року ОСОБА_1 на ворота гаражу навісив ще один замок, щоб ОСОБА_2 не мав можливості користуватися гаражем. Доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 не відкриває гараж щоб уникнути звинувачень ОСОБА_2 в знищенні (або пошкодженні, або викраденні) речей, що знаходяться в гаражі не містяться ні на дійсних обставинах по справі ні на вимогах закону.

З огляду на викладене, суд вважає позов ОСОБА_1 не доведеним.

Керуючись ст..212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.