Справа № 308/9777/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Мацунича М.В., Куштана Б.П.,

при секретарі - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року про внесення виправлень у судові рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, оскаржила в апеляційному порядку ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2016, якою виправлено описку в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 та ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 26.01.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зазначено вірним прізвище відповідачки «Данку» замість помилково зазначеного «Данко».

На обґрунтування скарги зазначає, що оскаржуваною ухвалою місцевий суд вийшов за межі позовних вимог та змінив зміст судового рішення, оскільки описку в написанні останньої літери прізвища відповідачки не можна вважати помилкою в розумінні ст. 219 ЦПК України.

Посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просить ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2016 скасувати.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить ухвалу залишити без змін.

Заслухавши осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 ухвалено зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовiльно зайняту частину земельної ділянки площею 0,002 га, за адресою: с. Минай, вул. Патруся Карпатського, 60, Ужгородського району, кадастровий номер НОМЕР_1 (далі до номеру внесено виправлення), належної ОСОБА_3 шляхом знесення паркану та перенесення металевого гаражу, що встановлений на належній ОСОБА_3 частині земельної ділянки. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3420 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. судових витрат (а.с. 28-30, 36).

Після цього ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26.01.2014 (надалі дату виправлено на 26.01.2015) виправлено описку в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 та у виконавчому листі, виданому Ужгородським міськрайонним судом від 19.01.2015 та зазначено наступний текст:

Зобовязати ОСОБА_1 звільнити самовiльно зайняту частину земельної ділянки площею 0,002 га, за адресою: с. Минай, вул. Патруся Карпатського, 60, Ужгородського району, кадастровий номер :01:005:0106, належної ОСОБА_3 шляхом знесення паркану та перенесення металевого гаражу, що встановлений на належній ОСОБА_3 частині земельної ділянки. Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3420 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. судових витрат.

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив виправити описку у рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 та у додатковому рішенні замість прізвища «Данко» зазначити «Данку» (а.с.46).

Ухвала місцевого суду від 19.05.2015, якою було виправлено описку, була скасована ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10 листопада 2015 року, а справу направлено на новий розгляд. Апеляційний суд зазначив, що, виправивши одну літеру у прізвищі відповідачки, суд не зажадав жодного стверджуючого документу (свідоцтво про народження, паспорт, ідентифікаційний код) про те, що справжнє прізвище відповідачки, щодо якої ухвалене рішення про зобовязання вчинити дії, не «Данко», а «Данку».

Оскаржуваною ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 10.11.2016 задоволено заяву ОСОБА_3 про виправлення описки. Виправлено описку в рішенні Ужгородського міськрайонного суду від 23.10.2014 та ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 26.01.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зазначено вірним прізвище відповідачки «Данку» замість помилково зазначеного «Данко».

Також цією ухвалою виправлено описку в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 26.01.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зазначено вірну дату ухвали «26.01.2015» замість помилкової «26.01.2014».

Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Як розяснено у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред'явлено до примусового виконання.

На обґрунтування свого позову ОСОБА_3 посилався на те, що він є власником земельної ділянки у с. Минай, вул. Патруся Карпатського, 60, а суміжний землекористувач ділянки у с. Минай, вул. Патруся Карпатського, 64, самовільно зайняла частину його земельної ділянки. У документах, які були додані до позовної заяви (Державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_3, протокол засідання комісії сільської ради з питань земельних ресурсів від 23.10.2013, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.12.2014, листи Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області, а.с.9-11, 13, 15, 17), прізвище особи, яка є користувачем суміжної земельної ділянки, зазначено «Данко».

В той же час, згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Закарпатській області, отриманих судом 1 вересня 2014 року в порядку ч. 3 ст. ст. 122 ЦПК України, за місцем проживання у ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано ОСОБА_1 (а.с. 20).

Таким чином, інформація щодо правильного прізвища відповідача «Данку» містилась у матеріалах справи, проте така інформація судом не була врахована.

Відповідач в судове засідання не зявилась, справу було розглянуто у її відсутності.

Та обставина, що вірним прізвищем відповідача є «Данку» (а не помилково зазначене «Данко») також стверджується копією паспорта ОСОБА_4, наданою, в тому числі, її представником (а.с. 132, 181), листом Холмківської сільської ради від 07.04.2015 № 02-27/76 (а.с. 135), фактом підтвердження внесення виправлень до Протоколу засідання постійної комісії сільської ради з питань земельних ресурсів від 23.10.2013 (а.с. 134), листом Держсільгоспінспекції в Закарпатській області від 16.04.2015 № 04/К-96 (а.с. 136).

Апелянт вважає, що, змінивши прізвище відповідача у судовому рішенні, суд сам змінив зміст свого рішення та вийшов за межі позовних вимог.

Проте такі доводи судова колегія до уваги не бере з наступних міркувань

Зміст позовних вимог, які, відповідно до ст. 119, повинна містити позовна заява - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду (в даному випадку звільнити самовільно зайняту суміжним землекористувачем частину належної позивачу земельної ділянки). Саме таке рішення ухвалив суд з метою захисту прав позивача, а неточність у прізвищі відповідача впливає на можливість реалізації судового рішення.

Оскільки правильне прізвище ОСОБА_5, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, та порушує права позивача, є «Данку», дані про це були у розпорядженні суду першої інстанції на час ухвалення рішення, тому судова колегія вважає, що висновок місцевого суду про виправлення допущених у судових рішеннях описок є правильним.

За таких обставин, ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційну скаргу слід відхилити та залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 10 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: