Провадження №4-с/359/23/2017
Справа №2-366/11
У Х В А Л А

Іменем України

17 березня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2017 року представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, яку обґрунтував тим, що на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у Бориспільському міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа в цивільній справі №2-366/2011 від 15 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у сумі 4683 гривень 52 копійок. 18 листопада 2016 року державним виконавцем Шепелевою О.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При цьому, державний виконавець керувався п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». ПАТ «ВіЕйБі Банк» не погоджується з зазначеною постановою, оскільки вона є неправомірною та грубо порушує норми чинного законодавства. Державний виконавцем не скористався жодним із прав наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином. Тому представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 просить суд визнати рішення державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №52314079 від 18 листопада 2016 року неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №52314079 від 18 листопада 2016 року; зобовязати державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-366/2011 від 15 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість у розмірі 4683 гривень 52 копійок.

Від заявника надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, якою наполягав на задоволенні скарги.

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 та боржник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, суд прийшов до висновку про задоволення скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 лютого 2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-366/2011 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Рішення набрало законної сили 22 лютого 2011 року (а.с.5-6).

Згідно ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

15 червня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у цивільній справі №2-366/2011 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 4683 гривень 52 копійок (а.с.5-6).

23 вересня 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52314079 (а.с.8).

18 листопада 2016 року постановою державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 повернено виконавчий документ стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що не виявлено майна, що належить боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення, що унеможливлює примусове виконання в подальшому (а.с.4).

У відповідності до ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобовязаний сумлінно виконувати службові обовязки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Окрім того, з метою захисту прав сторін виконавчого провадження в силу ст.85 Закону України «Про державну виконавчу службу») окремо передбачено, що стягувач чи боржник мають право подати скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби по виконанню рішення або відмову в здійсненні вказаних дій.

Згідно з ст.1 Закону України «Про виконавче провадження»(від 21.04.1999 року №606-XIV) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.2 ст.25 вказаного Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Однак, визначені заходи примусового виконання рішень не є вичерпними. Ними можуть бути також інші заходи в залежності від застосованих у рішенні заходів захисту цивільних прав, передбачених ЦК України, іншими законами України. Ці заходи свідчать, що обєктом стягнення в основному виступає майно боржника.

Державний виконавець має право офіційно звернутися до всіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на території України, які у встановлений ним строк повинні надати йому безкоштовно документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень, що також можуть бути використані для розшуку майна.

Положення ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) містить чіткий перелік підстав з яких можливе повернення виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, стягувачу.

Так, на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що державним виконавцем не в повній мірі дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» (№606-XIV), зокрема державний виконавець зобовязаний був вжити передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (№606-XIV) заходи примусового виконання рішень, неупереджено та своєчасно і в повному обсязі вчинити виконавчі дії, здійснити заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та Законом України «Про виконавче провадження» (№606-XIV).

У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець повинен був звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Законодавець встановлює, що розшук майна боржника здійснює державна виконавча служба шляхом запитів до відповідних установ (Державної автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, податкової інспекції тощо). Головною метою проведення розшуку майна є забезпечення виконання рішення. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (знаходження) боржника чи місцем знаходження його майна, або за місцем проживання (знаходження) стягувача.

На час розгляду у суді скарги на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2011 року не виконано, оскільки відсутнє будь-яке документальне підтвердження фактичного виконання прийнятого судом рішення про стягнення заборгованості.

Крім цього, як вбачається, з відомостей про виконавче провадження №52314079 з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, будь-яких виконавчих дій, спрямованих на забезпечення виконання виконавчого листа №2-366/2011, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, здійснено не було. Оскільки, вказані з відомостей з вказаного реєстру вбачається, що державним виконавцем було винесено виключно постанову про відкриття виконавчого провадження та згодом постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВЧ ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 не використано в повній мірі ті права, які передбачені ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», що забезпечили б в повній мірі примусове виконання рішення.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця є неправомірними, оскільки у нього не було підстав для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, а тому дії державного виконавця слід визнати неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.17, 19, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 293, 368, 383-389 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області ОСОБА_5 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08 листопада 2016 року, неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області ОСОБА_5 про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08 листопада 2016 року у виконавчому провадження №52314079.

Зобовязати Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київській області відновити виконавче провадження №52314079 з примусового виконання виконавчого листа №2-366/2011, виданого 15 червня 2012 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» заборгованості в сумі 4683 гривень 52 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Журавський