БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/229/17
Провадження № 2/497/334/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить рішенням суду надати йому додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_2, померлого 27 квітня 2010 року. Позивач мотивує свої вимоги тим, що своєчасно не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, так як в силу своєї юридичної неграмотності не знав про існування шестимісячного строку, крім того, в цей період він важко хворів, не міг пересуватися і проходив лікування у Татарбунарській ЦРЛ Одеської області.

Позивач та його представник (а.с.17) в судове засідання не зявилися, були сповіщені належним чином (а.с.25, 23). Подали заяву, якою підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні, судовий розгляд просили провести у їх відсутність (а.с27).

Відповідач Виноградівська сільської ради Болградського району Одеської області в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином (а.с.22), позов визнав, справу просив розглянути у відсутність представника (а.с.26).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

27 квітня 2010 року помер ОСОБА_2 у с.Томай, Чадир-Лунзького району, Республіки Молдова, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії DC-IV 0625983, та перекладом до нього (а.с.9, 10).

26 серпня 2008 року спадкодавець розпорядився своєю волею, та склав заповіт, яким усе своє майно заповів ОСОБА_1, позивачу по справі, що підтверджується заповітом від 26 серпня 2008 року, посвідченим секретарем Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №285 (а.с.12).

Наведене підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 16211013 (а.с.13).

Звернувшись до нотаріуса з питання прийняття спадщини, позивачу було відмовлено в звязку зі спливом шестимісячного строку визначеного законом (а.с.16).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округа Одеської області ОСОБА_3, № 48/01-16 від 01.02.2017 року спадкова справа щодо майна померлого, ОСОБА_2, 27 квітня 2010 року - не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини в Болградську РДНК не звертались (а.с.16, 24).

Таким чином, позивач ОСОБА_1, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав, разом зі спадкодавцем на час його смерті - не проживав. Проте позивач вважає, що вже прийняв спадщину, так як є заповіт на його імя, а також він користується спадковим майном, крім того, просив врахувати наявність важкого захворювання (а.с.15).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Стаття 1272 ЦК України встановлює, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 заяви по спорах про спадкове майно, в тому числі заяви про продовження строку на прийняття спадщини, розглядаються за правилами позовного провадження.

Згідно п. 4 вищевказаної постанови, передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску.

Відповідач позов визнав (а.с.26).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду… Якщо … визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки він тривалий час хворів, проживає постійно за межами Болградського району, Одеської області, в тому числі і на час відкриття спадщини також проживав не за місцем її відкриття, а отримавши після смерті спадкодавця правовстановлюючі документи на спадкове майно, та заповіт на своє імя тривалий час доброчесно вважав, що таким чином він прийняв спадщину.

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, були для позивача об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили йому своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 1 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, загальними засадами цивільного законодавства відповідно ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб, позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Пропуск строку на прийняття спадщини є досить значним. Позивач, який є спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки здійснивши дії щодо фактичного прийняття спадщини, не вчинив обовязкових дій щодо подачі заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу її відкриття. Враховуючи наявність посвідченого на користь позивача заповіту, який являється волевиявленням спадкодавця, що усунув інших можливих спадкоємців від права на спадкування, спадщина після смерті ОСОБА_2 до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача згідно письмової заяви не заперечує проти задоволення позову, приймаючи до уваги медичну довідку про стан здоровя позивача (а.с.15), що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, та положень ст.213 ЦПК України, є підставою для захисту права позивача на спадкування в судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правам людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а й справедливості.

Керуючись ст.ст.10, 60, 131, 212215, 294 ЦПК України, ст.1272 ч. 3 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Виноградівської сільської ради Болградського району Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2 додатковий строк 3 (три) місяці для подачі в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_2, померлого 27 квітня 2010 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ___________ С.В.Кодінцева