Провадження № 2/344/1115/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 28 травня 1988 року в Медухівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3. В шлюбі народилось двоє дітей, дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що подружнє життя не склалось, через втрату взаєморозуміння і добрих почуттів один до одного. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. За наведених обставин просить шлюб розірвати, малолітніх дітей залишити на проживанні з нею.

Позивачка в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином, про що свідчить повідомлення про розгляд справи (а.с.26), причину неявки суду не повідомив, а відтак, суд вважає за можливе ухвалити рішення по суті спору у відсутності відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-НМ № 488685 від 28 травня 1988 року (а.с.3) сторони зареєстрували шлюб 28 травня 1988 року в Медухівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з відповідачкою, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3.

13.12.2016 року ухвалою суду надано сторонам строк для примирення 2 місяці.

14.02.2017 року відновлено провадження по справі.

Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1. ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка; примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.18, ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом предявлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Крім того, приймаючи до уваги, що шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки, а сторони зберегти сімю не бажають, Суд, з урахуванням того, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті й майнові права, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити.

При цьому суд звертає увагу на те, що сторонам надано було термін на примирення, однак примиритися не вдалося.

За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

В судовому засіданні встановлено, що стосунки, які існують між сторонами виключають можливість збереження сімї, сторони миритись не бажають, шлюб їх існує формально, а тому зберігати його не доцільно.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки Слободян не змінювати на дошлюбне.

На підставі наведеного, пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.88,212-215 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 28 травня 1988 року в Медухівській сільській раді Галицького району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 3.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки Слободян не змінювати на дошлюбне.

Малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.