Справа №647/2026/16-ц
Провадження № 2/647/13/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Дзежик Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про оплатне припинення права власності на частку у спільному майні подружжя та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням, в якому зазначив, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15.09.2011 року. За час спільного проживання ним була придбана квартира АДРЕСА_1. Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 04.12.2014 року дана квартира визнана об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за останньою визнано право власності на 1/2 частини квартири. На даний час в квартирі проживає їх спільний з відповідачем син ОСОБА_4 Позивач має іншу сім'ю і змушений знімати квартиру, так як не дійшов згоди з відповідачем з приводу порядку користування квартирою.

Позивач просив суд виділити йому в користування дві житлові кімнати розміром 12,8 кв.м. та 9,4 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №33 від 28.11.2016 року.

ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про оплатне припинення права власності на частку у спільному майні подружжя та визнання права власності, в якому зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 24.03.2007 року до 15.09.2011 року. Під час шлюбу шляхом укладання договору купівлі продажу на ім'я чоловіка була придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка визнана спільною сумісною власністю подружжя рішенням Бериславського районного суду №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року. На сьогоднішній день спірною квартирою користується вона та двоє її синів - старший син від попереднього шлюбу та молодший спільний з позивачем. ОСОБА_1 давно пішов з родини, має іншу сім'ю та користується іншим житлом. В даному конкретному випадку річ (квартира) є неподільною, спільне володіння та користування нею є неможливим, що не заперечує і ОСОБА_1, припинення права на частку у спільному майні не завдасть ніякої шкоди, а, навпаки, вирішить ситуацію між співвласниками. ОСОБА_1 отримає компенсацію за ринковою вартістю майна та зможе придбати для своєї нової родини житло, а вона з дітьми має кошти на таку компенсацію та не будуть змушені змінювати звичного ритму життя, оскільки залишаться проживати вдома, де мешкають вже багато років. В зв'язку з викладеним, просить: 1) припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1; 2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 згідно висновку судової технічної експертизи; 3) визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник просили задовольнити первісний позов, вимоги за зустрічним позовом не визнали. ОСОБА_1 пояснив, що він має нову сім'ю, наймає житло, має намір проживати у спірній квартирі зі своєю сімєю з дружиною та матір'ю. Підтвердив, що між ним та відповідачем склалися неприязні стосунки. На припинення права власності та компенсацію вартості 1/2 частини квартири не згоден.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1, просила задовольнити зустрічний позов, оскільки спільне користування квартирою неможливо.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов, оскільки спільне проживання в одній квартирі неможливе.

Третя особа за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Пояснив, що він навчається у коледжі та повністю знаходиться на утриманні матері. Він зареєстрований та мешкає у квартирі АДРЕСА_1. У цій квартирі також проживає його мати ОСОБА_2 та його брат ОСОБА_3 В теперішній час мати працює за кордоном, приїздить один раз на три місяці. Між батьками існують неприязні стосунки. З батьком - ОСОБА_1 у нього також склалися неприязні стосунки. Коли він приїздить, то постійно виникають сварки з приводу квартири. Батько звертався до поліції. Спільне проживання батьків у квартирі неможливе.

Вислухавши позивача та його представника, представника відповідача за первісним позовом, третю особу, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, зокрема, висновки експертиз, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.05.2007 року, ОСОБА_7, придбав квартиру АДРЕСА_1, договір зареєстровано в реєстрі за №1116.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області по справі №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року квартира АДРЕСА_1 визнана об'єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2. За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частини вказаної квартири. Ухвалою від 28.02.2017 року виправлена описка в рішенні по справі №647/3124/14-ц від 04.12.2014 року.

Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину спірної квартири зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно 28.02.2017 року.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №33 від 28.11.2016 року (експерт ОСОБА_11.) експертом запропоновано один варіант порядку користування квартирою АДРЕСА_1, згідно якого одному із співвласників запропоновано виділити дві житлові кімнати площею 9,4 кв.м. та 12.8 кв.м., другому співвласнику одну житлову кімнату площею 17.1 кв.м., коридор, туалет, ванну кімнату та кухню залишити у загальному користуванні усіх співвласників.

Експертом визначено ринкову вартість квартири - 359623 гривні, а вартість 1/2 частини квартири становить 179811,50 гривень.

Суду не надано доказів на спростування зазначеного висновку судової будівельно-технічної експертизи, тому її можливо покласти в основу рішення при визначенні вартості частки у квартирі.

З висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №4 від 24.02.2017 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 є неподільною річчю, оскільки визначити варіант її розподілу між співвласниками шляхом виділення в натурі 1/2 частини квартири кожному неможливо, виходячи із складу приміщень, особливостей планування п'ятиповерхового житлового будинку та передбачає втрату цільового призначення житлової будівлі квартирного типу - для постійного (тривалого) проживання.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 є його мамою, а ОСОБА_1 є його вітчимом. Квартира АДРЕСА_1 належить по 1/2 його мамі та вітчиму. В теперішній час у квартирі проживає мама та його два брати ОСОБА_3 і ОСОБА_4, іншого житла вони не мають. Раніше він також проживав у цій квартирі, однак одружився та має інше житло де мешкає близько трьох років. Спірну квартиру було куплено за кошти, які отримані від продажу квартири, що належала матері. Між вітчимом та мамою склалися неприязні стосунки, вітчим навіть вчиняв відносно матері фізичне насильство, тому їх спільне проживання (позивача та відповідача) неможливе. Після розлучення сварки між вітчимом і матір'ю були саме через квартиру, вітчим хотів залишити квартиру собі, намагався виписати всіх через суд.

Згідно висновку від 05.11.2016 року за результатами розгляду матеріалів зареєстрованих 01.11.2016 року в журналі ЄО за №5053 за заявою ОСОБА_1, у ході перевікрки було встановлено, що 28.10.2016 року до квартири АДРЕСА_1 не зміг потрапити ОСОБА_1 тому звернувся до відділу поліції. Поліцією було встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують неприязні відносини.

Згідно ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-81кс11 від 16 січня 2012 року.

ОСОБА_1 у спірній квартирі не проживає, має іншу сім'ю з якою мешкає у орендованому житлі за адресою: АДРЕСА_6, що підтверджується договором оренди від 11.09.2012 року.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_10 внесла на депозит суду вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 у сумі 179811 гривень 50 копійок, згідно квитанцій №150 від 14.12.2016 року та №151 від 14.12.2016 року.

Спільне володіння і користування квартирою співвласниками є неможливим, оскільки згода між співвласниками квартири відсутня, між ними склалися неприязні стосунки, тому проживання сім'ї позивача та сім'ї відповідача у одній трикімнатній квартирі призведе до ще більшого загострення конфлікту та не сприяєтиме вирішенню спору між ними.

Рішення суду повинно вирішувати спір, а не переносити його на новий рівень. Вирішення спору між сторонами - співвласниками квартири можливе лише шляхом часткового задоволення зустрічного позову, що виключає повністю задоволення первісного позову.

Суд вважає, що вирішення спору між співвласниками квартири щодо розпорядження чи користування майном шляхом присудження грошової компенсації за частку у спільній власності не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності, якщо цю частку неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

При цьому суд враховує, що припинення права власності відповідача на його частку у квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї, оскільки він фактично тривалий час не проживає у квартирі, винаймає інше житло, а також він отримає грошову компенсацію - ринкову вартість належної йому частки.

Отже, суд приходить до висновку, що спірна квартира є неподільною річчю, спільне володіння і користування нею є неможливим, припинення права власності ОСОБА_1 на чстку у квартирі не завдасть істотної шкоди його інтересам та членам його сім'ї.

Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за ОСОБА_2 вже зареєстровано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, тобто у власності ОСОБА_1 є також 1/2 частина квартири, а не 1 ціла частка.

З урахуванням наведеного, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, первісний позов не підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 1798 гривень 12 копійок в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим приміщенням.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 частку у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 179811 (сто сімдесят дев'ять тисяч вісімсот одинадцять) гривень 50 копійок, що розміщені на депозитному рахунку територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, відповідно до квитанцій №150 від 14.12.2016 року та №151 від 14.12.2016 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1798 (одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) гривень 12 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Р. Волошин