Справа № 517/435/17
Провадження № 2/517/248/2017
УХВАЛА

22 вересня 2017 року смт. Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, встановив, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заяви повинна містити найменування суду, до якого подається позовна заява.

Так, ОСОБА_1 в позовній заяві, найменування суду до якого вона подала позов зазначено як «Захарівський районний суд».

Разом з тим, відповідно до мережі місцевих загальних судів, затвердженої Указом Президента України від 20.05.2011 року № 591 із змінами «Питання мережі місцевих загальних та апеляційних судів» в Одеській області відсутній Захарівський районний суд.

Таким чином, позивачу необхідно правильно зазначити найменування суду, до якого подається позовна заява.

Також, відповідно до пунктів 5, 6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд, витребувати із Адміністрації Державної Прикордонної служби України інформації про перетин державного кордону відповідачем та отримання ним паспорту моряка.

Проте, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч. 2 ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобовязаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Разом з тим, підтвердження таких складностей позивач суду не надала та не зазначила жодного доказу, який би підтвердив факт її звернення до Адміністрації Державної Прикордонної служби України з проханням надати таку інформацію та відмови в задоволені її прохання.

Крім цього, статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до абз. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сімї. Під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоровя або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоровя платника аліментів.

Однак, в порушення вище вказаного, позивачем не зазначено жодних доказів про зміну свого матеріального становища чи становища відповідача, відомостей про наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у стаття 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

З огляду на викладене, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 119 - 121 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном три дні з моменту отримання копії ухвали, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Розяснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без руху остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: