Справа № 188/998/17
Провадження № 2/188/488/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Курочкіної О.М. секретар судового засідання Лукіна Л.Г.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ :

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд щодо будинку, який належить їй на праві приватної власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Петропавлівського районного суду від 11 серпня 2008 року за позивачкою визнано право власності на житловий будинок №14 по вул.Жовтневій (нині вул.Зоряна) в с.Росішки Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0.2500 га, кадастровий номер -04-001-0002 , яка належить відповідачці по справі, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

При ухваленні рішення Петропавлівським районним судом від 1 1 серпня 2008 року питання про перехід права власності на зазначену земельну ділянку не розглядалось, що є підставою для звернення до суду позивача за захистом своїх інтересів.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала зазначила, що про право власності на землю взагалі не було необхідності вирішувати, це вважалось безумовним при продажу будинку, відповідачка передала оригінал державного акту на земельну ділянку, але при належному оформленні права власності на домоволодіння виявилось, що формально право власності на земельну ділянку належить відповідачці.

Представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримав, вважає, що відповідно до вимог ЗК України, право власності відповідача на земельну ділянку припинено після продажу зазначеного домоволодіння, вона це розуміла, тому і оригінал державного акту передала позивачці, позивачка безумовно купувала будинок разом з земельною ділянкою, а на час звернення до суду відповідач ухиляється від спілкування бажаючи додатково отримати кошти.

Відповідач належним чином повідомлені, але в судове засідання не з'явились, від відповідача надійшло заперечення.

В обґрунтування заперечення зазначено ознайомившись з цивільним позовом, вважає вимоги позивача необґрунтованими, а доводи викладені в ньому такими, що не відповідають обставинам справи та не підлягають задоволенню.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 558485 від 12.10.2006 року відповідачу належить на праві власності земельна ділянка площею 0,2500га. у межах, згідно плану за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки вул. Зоряна 14. Цільове призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки -04-001-0002

Територія даної земельної ділянки площею 0,2500га. має багаторічні насадження 0,0755 га., під будівлями 0,17545 га. згідно Акта (обстеження) поновлення меж земельної ділянки від 03.07.2006 року.

Згідно плану експлуатація земельної ділянки, на її території розташовано:

будинок - визначений літерою «А»;

літня кухня - визначена літерою «Б»;

сараї - визначені буквами «В,Г,Е,3»;

гаражі - визначені буквами «Д,Л»;

убиральня - визначена буквами «Ж»;

погріб - визначений буквою «М»;

колодязь, який розташований в будинку - визначений під №1;

огорожа - визначена під №2,4

Будинок, який розташований за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14, має загальну площу 50,7 кв. м., що рівняється 0,00507 га. згідно плану будови та характеристики приміщень.

Станом на 11.06.2006 рік вищевказане майно було оцінено в 24 656 грн.

В 2008 році відповідачка вирішила продати будинок та господарські будівлі призначені для обслуговування житлового будинку разом із земельною ділянкою, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Росішки. вул. Зоряна 14.

12.02.2008 року між відповідачкою та ОСОБА_1 був укладений договір про купівлю-продаж будинку визначеного літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14, за яким вона, як продавець, зобов'язувалась передати майно у власність покупцеві ОСОБА_1, а саме: будинок визначеним літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14, а покупець зобов'язувався прийняти майно у виді будинку визначеного літерою «А» згідно даного плану експлікації земельної ділянки і сплатити їй за нього грошову суму, а саме 5 000 грн.

Відповідачка передала ОСОБА_1 будинок визначений літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки розташований за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14 та документацію для подальшого переоформлення останньою права власності на набуте майно, а саме: будинку визначеного літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки, який розташований за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район, с. Росішки. вул. Зоряна 14.

ОСОБА_1 прийняла майно, а саме: будинок визначеного літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки розташований за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14.

Відповідач вважає, що згідно договору купівлі - продажу будинку, який визначено літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14, ОСОБА_1 придбала у відповідачки лише будинок визначений літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки, без земельної ділянки та господарських будівель, які призначені для обслуговування житлового будинку згідно плану експлікації земельної ділянки. За будинок визначений літерою «А», згідно плану експлікації земельної ділянки, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14 вона і отримала від ОСОБА_1 5 000 грн.

Перед укладенням договору купівлі - продажу будинку, з ОСОБА_1 при обговоренні майбутнього укладення договору купівлі - продажу будинку визначеного літерою «А», згідно плану експлуатації земельної ділянки, розташованого за адресою: Дніпропетровська область Петропавлівський район с. Росішки, вул. Зоряна 14, ОСОБА_1, не виявляла бажання придбати у неї господарські будівлі визначені, згідно плану експлуатації земельної ділянки, які призначені для обслуговування будинку та земельної ділянки кадастровий номер: -04-001-0002, або іншої земельної ділянки та не сплачувала, їй ніяких сум за данні господарські будівлі та земельну ділянку кадастровий номер: -04-001-0002, яка належить їй на праві власності.

11.08.2008 року рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області №2-873/08 було визнано дійсним договір купівлі -продажу будинку 14 по вул. Жовтнева, с. Росішки, Дніпропетровської області укладеного між нею та ОСОБА_1 та визнано право власності на житловий будинок за ОСОБА_1

Крім того, відповідачка вважає, що схематичний план забудови земельної ділянки кадастровий номер -4-001-0002 та технічний паспорт на садибний житловий будинок № 14 вул. Зоряна, села Росішки виготовлений ОСОБА_5 не відповідає дійсному схематичному плану забудови ділянки та технічному паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: с. Росішки, вул. Зоряна14 за 2006 р.

Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду, суд вважає вимоги викладенні в позові є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що за позивачкою, відповідно до рішення Петропавлівського районного суду від 11 серпня 2008 року (а.с.4) визнано право власності на житловий будинок №14 по вул.Жовтневій (нині вул.Зоряна) в с.Росішки Петропавлівського району Дніпропетровської області та на самочинно збудовані та розташовані на її території, згідно плану земельної ділянки, гараж - визначений літерою «Л» та сарай - визначений літерою «3», тобто резолютивна частина рішення обумовлює продаж не тільки будинку а і інших господарських споруд, які були в наявності на земельній ділянці на момент визнання угоди дійсною в судовому порядку, але вважались самочинним будівництвом, що спростовує в цій частині заперечення відповідачки, рішення суду відповідачкою не оскаржене.

Відповідно до Державного акту сер ЯГ №558485 від 12.10.2006 року (а.с.5) ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВСГ713930 є власником земельної ділянки площею 0.25 га., кадастровий номер земельної ділянки -04-001-0002 за адресою с. Росішки, вул. Жовтнева(Зоряна) 14 Петропавлівського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Суд також не бере до уваги твердження відповідачки, що на 11.06.2006 рік вищевказане майно було оцінено в 24 656 грн., так як рішення Петропавлівського районного суду від 11 серпня 2008 року є чинним, а відповідно до цього рішення, будинок з самовільно спорудженими господарськими будівлями коштували 5000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідачка, мотивуючи заперечення проти позову, (а.с.34) визнає, що в 2008 році вона мала намір продати будинок та господарські будівлі призначені для обслуговування житлового будинку, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Росішки. вул. Зоряна 14, саме разом із земельною ділянкою, кадастровий номер: -04-001-0002.

Відповідно до технічного паспорту виготовленого техніком з інвентаризації нерухомого майна 22.08.2016 року(а.с.6-12) є схематичний план забудови ділянки житлового будинку за адресою: с. Росішки, вул. Зоряна 14Петропавлівського району Дніпропетровської області.

Відповідно до витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель станом на день звернення до суду вартість земельної ділянки, кадастровий номер: -04-001-0002 складає 157950 грн.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер: -04-001-0002 від 19.09.2017 року, (а.с.19) вид використання земельної ділянки зазначено як для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд а власником є відповідачка, ОСОБА_4 і будь яких обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані.

Відсутність будь яких обмежень у використанні земельної ділянки також підтверджується наданим відповідачкою до заперечення, актом (обстеження) поновлення меж земельної ділянки від 03.07.2006 року(а.с.36).

Тобто, відчужуючи домоволодіння з самовільними забудовами, відповідач не зазначила при укладанні угоди про те, що за нею залишається частка земельної ділянки та господарські будівлі відповідно до технічного паспорту, а саме: кухня, сараї, убиральня, трубчатий колодязь та огорожа. Відповідно до суті рішення суду, позивачка придбала за адресою: с. Росішки, вул. Зоряна 14 Петропавлівського району Дніпропетровської області, саме домоволодіння, про що свідчить також визнання право власності на самочинно збудовані господарські споруди.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Крім того, відповідно до ст.120 Земельного кодексу України, в редакції Закону №997-V від 27 квітня 2007року , чинній на час виникнення спірних правовідносин, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Необхідною для обслуговування будинку відповідно до Державного акту (а.с.5) є земельна ділянка розміром 0.25 га., цільове призначення якої передбачено для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає необхідним задовольнити позов частково визнавши право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, з обовязковим визначенням цільового призначення відповідно до Державного акту, а саме : для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Відповідно до Постанови ВСУ від 13.04.2016 року 6-253 цс16, зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до п.е) ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, згідно ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З моменту реєстрації нерухомого майна до особи переходить право на земельну ділянку (статті 657 ЦК України).

На підставі викладеного, керуючисьст. 120, 125 ЗК України ст. ст. 328, 377, 392, 626, 657 ЦК України, Постанови ВСУ від 13.04.2016 року 6-253 цс16, ст.57,60, 64, 212-215, ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку розміром 0.2500 га, кадастровий номер -04-001-0002, розташовану за адресою вул..Жовтнева,14 (нині вул.Зоряна) в с.Росішки, Петропавлівського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку розміром 0.2500 га, кадастровий номер -04-001-0002, розташовану за адресою вул.. Зоряна буд.14 в с.Росішки, Петропавлівського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.

Стягнути з ОСОБА_4 інд код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір за подачу позову в розмірі 1280 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6