Справа № 130/1734/14-ц Провадження № 22-ц/772/1905/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 5Доповідач Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Якименко М.М.,

Суддів: Ковальчука О.В., Войтка Ю.Б.,

За участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області в м. Вінниці апеляційну скаргу цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_6, Державного кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Жмеринському районі Вінницької області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними свідоцтва про право власності, за обєднаним провадженням за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 та Жмеринської районної державної адміністрації в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про скасування рішення від 20.05.2013 року про державну реєстрацію права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебувала вказана справа.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було задоволено частково.

Позов ОСОБА_2 було задоволено повністю.

Визнано недійсним та скасовано рішення 17 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 14.03.2013року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянину ОСОБА_6О.»

Визнано недійсними свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_6 ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 0,0800 га для ведення собистого селянського господарства по вул. Леніна №17 в с. Чернятин Жмеринського району Вінницької області кадастровий номер №:01:002:0154 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане ОСОБА_6 20.05.2013 року на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. Леніна №17 в с. Чернятин Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер №:01:002:0153.

Визнано незаконними та скасовано рішення від 20.05.2013 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на земельні ділянки площею 0,2500га та площею 0,0800га по вул. Леніна №17 в с. Чернятин Жмеринського району Вінницької області (кадастрові номери №:01:002:0153 та №:01:002:0154).

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, просив його скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

В свою чергу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 через свого представника подали письмові заперечення, в яких просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду: ОСОБА_6, його представника, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_8, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 є колишнім власником будинку № 19 по вул. Леніна в с. Чернятин Жмеринською району Вінницької області. Право власності ним було набуте на підставі рішення виконкому ОСОБА_5 сільської ради від 30.01.2007 року та рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2008 року.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2013 року була визнана мирова угода, укладена між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, згідно якої ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перейшло в особисту приватну власність по 1/2 ідеальної частки вказаного вище житлового будинку з відповідними прибудовами.

В подальшому 06.09.2013 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування зазначеного будинку.

Земельна ділянка, на якій розташований будинок площею 0,3500 га належала попередньому власнику ОСОБА_3 на підставі рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 11.01.2000 року, яке оскаржувалось ОСОБА_6 в судовому порядку, однак ухвалою суду, яка набула законної сили 01.07.2010 року, провадження у справі було закрито.

Суд зробив висновок, що згідно ст.120 ЗК України, до ОСОБА_2 перейшло право власності на земельну ділянку площею 0,3500 га від попереднього власника ОСОБА_3, яке він набув на підставі рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 11.01.2000 року.

01.10.2010 року ОСОБА_6, який є власником сусіднього будинковолодіння під №17 та, претендуючи на частину земельної ділянки, яка була передана у власність, звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом про визнання недійсним державних актів, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення межі.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.11.2011року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.05.2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_2 було відмовлено.

Рішенням 11 сесії 6 скликання ОСОБА_5 сільської ради від 03.03.2012 року «Про приватизацію присадибних земельних ділянок громадян ОСОБА_5 сільської ради» ОСОБА_6 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,33га, із них 0,25га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,08га для ведення особистого селянського господарства.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_3 та звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2012 року було забезпечено позов ОСОБА_3 та зупинено дію рішення ОСОБА_5 сільської ради 11 сесії 6 скликання від 03.03.2012року, накладено заборону сільській раді вчиняти будь-які дії по приватизації земельної ділянки, яка розташована за адресою домоволодіння ОСОБА_6

В подальшому ухвалою того ж суду від 11.02.2013 року було змінено заходи забезпечення позову, а саме заборонено ОСОБА_5 сільській раді вчиняти дії щодо передачі у власність земельної ділянки по вул. Леніна, 17 ОСОБА_9 до вирішення адміністративної справи.

Однак, в період дії ухвали суду, всупереч забороні, 03.03.2013 року ОСОБА_5 сільською радою було прийнято рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, що посвідчує право власності на земельні ділянки громадянам в частині, що стосується самого ОСОБА_6, а 14.03.2013 року було затверджено технічну документацію та видано ОСОБА_6 свідоцтво на земельну ділянку по вул. Леніна ,17.

Державним реєстратором Реєстраціної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції було винесено рішення від 20.05.2013 року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельні ділянки площами 0,2500 га та 0,0800 га по вказаній адресі .

У висновку судової земельно-технічної експертизи, складеної 27.11.2014 р. №136 вказано , що земельні ділянки домоволодінь №17 та №19 по вул. Леніна в с. Чернятин Жмеринського району Вінницької області суміщаються, площа суміщення становить 0,0012га в тому числі: зовнішні розміри земельної ділянки, що входить до складу державного акту серії ВН №173742 та свідоцтва про право власності серії САВ №226501, за годинниковою стрілкою 0,17м, 16,25м, 16,24м. Площа її становить 1,0 кв.м; зовнішні розміри земельної ділянки, що входить до складу державного акту серії ВН №173742 та свідоцтва про право власності серії САВ №226502 за годинниковою стрілкою 0,44м, 34,24м, 0,17м, 34,25. Площа її становить 11,0 кв.м.

Так судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що права та інтереси ОСОБА_2 були порушені прийняттям ОСОБА_5 сільрадою 14.03.2013 року рішення, яким було затверджено технічну документацію та на підставі чого було видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на земельну ділянку, частина якої фактично належить ОСОБА_2 та суміщається з земельною ділянкою ОСОБА_6, оскільки, як правильно вказав суд, виділення земельною ділянки попередньому власнику ОСОБА_3 відбулося раніше, ніж було виділено земельну ділянку ОСОБА_6 А відтак рішення сільської ради, як правильно вказав суд, є незаконним та підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги те, що свідоцтва про право власності на ім'я ОСОБА_6 були видані на підставі рішення ради від 14.03.2013 року, яке є незаконним, останні, як наслідок, підлягають визнанню недійсними, з чим погоджується колегія суддів.

Виходячи з наведеного, висновок суду про скасування рішення про державну реєстрацію права власності 20.05.2013 року за ОСОБА_6 на земельні ділянки, в зв'язку зі скасуванням документів, на підставі яких було прийнято таке рішення, є правильним.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції, обґрунтовано стягнув їх з кожного з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам в рівних частках, згідно ст. 88 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_8 , який ухвалою суду був допущений до участі у справі в якості адвоката, документально підтверджено, розрахунок підтверджується матеріалами справи і узгоджується з Законом України «Про граничні розміри витрат на оплату правової допомоги в цивільних та кримінальних справах».

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в даній справі, правильно застосував норми цивільного законодавства до правовідносин, що склались між сторонами, дав їм належну правову оцінку, а відтак доводи апеляційної скарги безпідставні і до уваги не приймаються.,

Рішення суду є законним і обґрунтованим, постановленим з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: