Провадження №2/523/727/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2017 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання - Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення курсової різниці та трьох відсотків річних,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення курсової різниці за вирахуванням суми заборгованості, стягнутої за рішенням суду від 22.10.2013р. у розмірі 692 664 грн.; трьох відсотків річних на суму заборгованості, стягнутої за рішенням суду від 22.10.2013р. у розмірі 36 014,62 грн.; суму трьох відсотків річних на суму заборгованості з урахуванням курсової різниці за вирахуванням суми заборгованості, стянутої за рішенням суду від 22.10.2013р. у розмірі 79 646,87 грн., а всього на суму 808 325,49 грн.

Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 23.11.2013р. між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики. Згідно розписки позивач передав відповідачу, а остання прийняла позику у розмірі 39 200 дол. США, яку зобов'язалася повернути до 24.12.2012р. Відповідач не виконала умови договору, грошові кошти не повернула.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 313 208 грн. та судовий збір. Рішення суду виконано не було.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з підстав викладених у запереченнях.

Судом встановлено, що 23.11.2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується копією розписки (а.с.6). Згідно розписки позивач передав відповідачу, а остання прийняла позику у розмірі 39 200 дол. США, яку зобов'язалася повернути до 24.12.2012р. Відповідач не виконала умови договору, грошові кошти не повернула.

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.10.2013р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні, стягнуто з ОСОБА_2 суму заборгованості у розмірі 313 208 грн. та судовий збір (а.с.7-8). Рішення суду виконано не було.

Позовні вимоги про стягнення 3 % річних, суд вважає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи ст. 625 ЦК України, про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов'язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили іншого розміру процентів річних.

За таких обставин, враховуючи, що в договорі позики розмір процентів не встановлений, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних на підставі ст.625 ЦК України.

Беручи до уваги правову природу трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК, як особливої міри відповідальності, стягувати її слід виключно в національній валюті Україні - гривні.

Розрахунок 3 % річних розраховується за формулою:

Сума санкції = С х 3 х Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Сума заборгованості складає 313 208 грн.

Кількість днів прострочення складає: з 22.10.2013 р. по 24.10.2016 р. - 1098 днів.

Сума санкції = 331 208 х 3 х 1098 : 365 : 100. Сума санкції = 28266 грн.

Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідача курсової різниці, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Перелік захисту цивільних прав та інтересів визначений ч. 2 ст. 16 ЦК України.

До таких способів віднесено: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Частиною другою цієї статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказана норма Цивільного кодексу України носить імперативний характер, що передбачає виключний перелік способів захисту права, визначений законом на даний час.

Однак, ані наведеною нормою, ані жодним іншим законом, ані умовами укладеного між сторонами договору позики не встановлена можливість позикодавця захистити своє порушене право в обраний позивачем спосіб. Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу , якщо інший порядок не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про Національний банк» встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його.

Отже, офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися (зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці.

З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, що підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині немає, а тому у їх задоволенні необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 64, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення курсової різниці та трьох відсотків річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПННОМЕР_1, яка зареєстрована на за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 суму 3% річних у розмірі 28266 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В решті вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: