Справа № 452/3154/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"06" березня 2017 р. м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді Кравціва В.І.,
з участю секретаря Добрянського І.І.,
позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житлом,
ОСОБА_1 8 грудня 2017 року пред'явив позов до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1.
У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що йому, позивачу, на праві приватної власності належить вказаний житловий будинок, у якому також зареєстрований колишній чоловік його дочки ОСОБА_3, шлюб між котрими розірваний 15 липня 2004 року, хоча відповідач фактично не проживав там, а з дня розірвання шлюбу жодного разу в будинку не з'являвся, однак він залишається зареєстрованим за вказаною адресою, через що виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але платежі за них нараховуються та відсутністю правильного розрахунку субсидії за комунальні платежі, чим порушуються його, позивача, права.
Під час судового розгляду ОСОБА_1 у підтримання своїх позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи.
Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 пояснила, що після розірвання шлюбу її колишній чоловік залишив будинок ї батька і більше там не з'являвся та вибув невідомо куди.
Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений, про що свідчить оголошення в пресі про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
Із свідоцтва про право власності на жилий будинок, довідки КП СМР «ЖЕК» про склад сім'ї та свідоцтва про розірвання шлюбу відомо, що ОСОБА_1 є власником будинку по АДРЕСА_1, у якому також після одруження із дочкою позивача зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 4, 7, 8).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Однак, частиною четвертою статті 405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Із свідоцтва про розірвання шлюбу відомо, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 15.07.2004 розірвано (а.с. 8).
ОСОБА_3 у вказаному будинку не проживає з 2004 року і дану обставину також підтвердили свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Так, свідок ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_3 після розірвання шлюбу у 2004 році в будинку жодного разу не з'являвся та витрати для утримання будинку не несе.
Отже, ОСОБА_3 понад один рік відсутній без поважних причин у житловому будинку батька своєї колишньої дружини, домовленості між сторонами про те, що ОСОБА_3 після припинення сімейних відносин з ОСОБА_2 буде мати право на користування житлом в її будинку, немає і тому він втратив право на користування житлом у будинку, який належить на праві власності позивачу.
Згідно ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.
Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 391 цього Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, реєстрація місця проживання ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм будинком, і визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом у цьому будинку, є способом захисту прав позивача, як власника будинку.
Керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житлом у будинку АДРЕСА_1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, та може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Суддя