Справа №442/6693/17
Провадження №2/442/2362/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Крамара О.В.

з участю секретаря - Лютик Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 червня 2016 року він уклав із ОСОБА_2 договір позики, згідно з яким передав йому грошові кошти у сумі 50 000.00 (п`ятдесят тисяч) гривень з умовою повернути їх при першій його вимозі. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки.

10 липня 2016 року ОСОБА_2 було повернуто частку боргу у сумі 12 500.00 (дванадцять тисяч п`ятсот ) гривень, решту боргу у сумі 37 500.00 (тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень, відповідач зобов`язався повернути до 10 серпня 2016 року про, що вказано в розписці від 10.07.2016 року. По закінченню зазначеного строку відповідач борг не повернув.

01.09.2017 року ним пред`явлено до відповідача вимогу про повернення коштів отриманих по розписці, у якій пропонував вирішити питання в позасудовому порядку та добровільно повернути залишок суми боргу, який на момент пред`явлення вимоги становить 35 000.00 (тридцять п`ять тисяч) гривень в строк зазначений в даній вимозі, а саме, протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідач вимогу отримав, про що свідчить його підпис.

Всупереч умовам договору, незважаючи на те, що строк повернення позики сплив, кошти відповідачем так і не повернуті, а тому він змушений звернутися з даним позовом в суд.

Позивач ОСОБА_1 та його захисник Рупінський О.Б. в судовому засіданні, позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві, просять позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 07 червня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики, за яким позивач надав ОСОБА_2 позику в сумі 50 000 грн., з умовою повернути їх при першій вимозі. (а.с. 2-зворот)

Сторонами не оспорюється, що на день подання позову борг по розписці від 07.06.2016 року, становить 35000 грн.

01.09.2017 року позивачем пред`явлено до відповідача вимогу про повернення коштів в сумі 35000 грн. отриманих по розписці, у якій пропонував вирішити питання в позасудовому порядку та добровільно повернути залишок суми боргу. (а.с. 2)

Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до п.1 ст.1049 діючого Цивільного кодексу України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Виходячи із суми боргу та наведених норм законодавства: індекс інфляції за період з серпня 2016 року по липень (включно) 2017 року, становить 5571,90 грн., 3 % від простроченої суми становить 1167,60 грн.

Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позикодавець вправі вимагати повернення позики, так як позичальник - відповідач, отримавши у власність передані йому позикодавцем позивачем гроші, став зобов`язаним повернути позикодавцю предмет позики в обумовлений договором позики строк.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 35000 гривень, 3% річних в сумі 1167,60 гривня, інфляційне збільшення боргу в сумі 5571,90 гривень та судові витрати в сумі 640,00 гривень, а всього разом 42379 гривень 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя О.В. Крамар