АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1908/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Купельського А.В.,

секретар - Задвірний В.І.,

з участю апелянта та його представника,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького обласного наркологічного диспансеру про визнання недійсним висновку щодо результатів медичного огляду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2017 року,

встановила:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Хмельницького обласного наркологічного диспансеру (далі - наркологічний диспансер) про визнання недійсним висновку від 05.03.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На обґрунтування позову зазначив, що спірний висновок складений з порушенням вимог спеціальних підзаконних нормативних актів, тому на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України він є недійсним.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта суд не розглянув спір по суті, не дослідив спірного документу і прийшов до передчасного висновку про необґрунтованість позовних вимог, не врахувавши при цьому, вимоги нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини.

В суді апелянт та його представник підтримали апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини, які мають значення для справи, дав належну оцінку доказам, в результаті чого прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2017 року було встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Відмовляючи в задоволенні позову суд виходив з того, що спірний висновок не може бути визнаний недійсним на підставі діючих норм цивільного законодавства.

Такий висновок суду є правильним.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Спірний висновок щодо результатів медичного огляду за своєю правовою природою не є правочином, оскільки сам по собі не породжує жодних цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.п. 2, 6 р. 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року, №1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'янінні згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п. 16 р. 3 вказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

Пунктами 6, 13, 14 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року, № 1103 встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Огляд може також проводитися в спеціально обладнаних пересувних пунктах (автомобілях), що належать закладам охорони здоров'я і відповідають установленим МОЗ вимогам.

Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

З аналізу вказаних вище норм слід зробити висновок, що спірний документ містить інформацію, що підтверджує або спростовує перебування особи в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом і за своєю правовою природою не може бути правочином в розумінні ЦК України, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та доводів апеляційної скарги про його недійсність.

Вказівка в п. 16 Порядку на можливість оскарження висновку у передбаченому законодавством порядку не є підставою для оспорювання його дійсності, як правочину, в порядку, передбаченому нормами ЦК України.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 59