печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни, боржник ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив визнати неправомірним рішення головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 51732531 від 04.10.2016 року; скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 51732531 від 04.10.2016 року; зобов'язати головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віру Валеріївну відновити виконавче провадження щодо примусового виконання листа № 2-664-1/10 від 28.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 29 838,35 грн.

Заявник обґрунтовує свої вимоги наступним: на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2010 року в Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрите виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 2-664-1/10 від 28.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 29 838,35 грн. 04.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову № 51732531 про повернення виконавчого документа стягувачеві. Заявник не погоджується із зазначеною постановою, оскільки вважає, що вона є неправомірною, чим грубо порушує норми п.1 ст. 31 та ст.ст. 19,58,124 Конституції України та має бути скасованою судом. В обґрунтування своїх вимог заявник також зазначив, що державний виконавець не скористався своїми правами згідно З.У. "Про виконавче провадження", не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження через чотири місяці після його відкриття, так і не виконавши рішення суду, поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника.

У судове засідання представник заявника не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, скаргу підтримав в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі та надав заперечення на скаргу заявника, в яких просив відмовити в задоволенні скарги.

У своїх запереченнях державний виконавець посилається на наступне: 22.07.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Після цього 04.08.2016, 08.09.2016 , 15.09.2016, 30.09.2016 року державним виконавцем було проведено ряд виконавчих дій щодо розшуку майна боржника, а саме: сформовано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, відповідно до якої за боржником нерухоме майно не зареєстровано; направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС, згідно з довідкою якого, транспортних засобів за боржником не зареєстровано; направлено запит до ПФУ та ДФСУ, згідно з довідками яких, боржник доходів не отримує. 30.09.2016 року державним виконавцем складено акт за адресою боржника, щодо не виявлення боржника. Тому державним виконавцем 04.10.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 З.У. "Про виконавче провадження".

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необґрунтованість скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Частиною 1 та п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, діючій на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Судом встановлено, що на підставі рішення Печерського районного суду міста Києва від 12 травня 2010 року в Печерському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві було відкрите виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 2-664-1/10 від 28.03.2011 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний банк" заборгованість в сумі 29 838,35 грн. (а.с.7).

04.10.2016 року державним виконавцем було винесено постанову № 51732531 про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення в рахунок погашення боргу, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Одночасно роз'яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений для виконання (а.с.10).

Звертаючись до суду з даною скаргою заявник посилався на те, що за період з моменту відкриття провадження державний виконавець не скористався своїми правами згідно З.У. "Про виконавче провадження", не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження через чотири місяці після його відкриття, так і не виконавши рішення суду, поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а тому він змушені звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 32 даного Закону передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження , після його відкриття державним виконавцем вчинявся ряд дії щодо його виконання та виявлення майна належного боржнику, а саме наступне.

04.08.2016 року сформовано довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, відповідно до якої за боржником нерухоме майно не зареєстровано. Згідно із зазначеною довідкою арешт на все майно боржника накладений 12.10.2010 року та досі є чинним.

08.09.2016 року направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС, згідно з довідкою якого, транспортних засобів за боржником не зареєстровано.

15.09.2016 року направлено запит до ПФУ та ДФСУ, згідно з довідками яких, боржник доходів не отримує.

30.09.2016 року державним виконавцем складено акт за адресою боржника, щодо не виявлення боржника. Тому державним виконавцем 04.10.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 З.У. "Про виконавче провадження".

Статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Отже державним виконавцем строк здійснення вказаного виконавчого провадження не порушено.

З огляду на вищевикладене, державним виконавцем при виконанні рішення суду вчинялося ряд дій відповідно до законодавства з дотриманням вимог ЗУ "Про виконавче провадження".

Статтею 47 Закону України "Про виконавче провадження" встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме такі обставини і покладені державним виконавцем в основу оскаржуваної постанови, оскільки згідно відповідей на запити, рухомого та нерухомого майна за боржником не розшукано, інформація про джерела доходів боржника відсутні, що унеможливлює здійснити відрахування із доходу останнього, а тому його висновок про повернення виконавчого листа стягувачеві не суперечить закону. Будь-яких доказів на спростування такого висновку державного виконавця суду не надано. Доводи заявника в обґрунтування скарги не підкріплені жодним доказом, або посиланням на такі докази. Заявником також не надано суду будь-які доказів, щодо того, що у боржника наявне майно для звернення на нього стягнення.

Таким чином, вимоги скарги заявника на дії Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни є недоведеними, оскільки дії державного виконавця при виконанні рішення суду здійснювалися у спосіб і порядок визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відновлення виконавчого провадження провадиться за правилами ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» : 1. У разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. 2. За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Суд дійшов висновку про те, що підстав для відновлення виконавчого провадження скаржник не має.

Крім того, суд вважає за можливе роз'яснити скаржнику, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Керуючись ст.ст.3,10,72,383,385-387 ЦПК України,Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної Марини Анатоліївни на постанову Головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кущ Віри Валеріївни, боржник ОСОБА_4 про повернення виконавчого документа стягувачеві відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Печерський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її оголошення. У разі відсутності сторін при оголошенні ухвали - в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя