Справа №484/3991/16-ц 07.03.2017 07.03.2017 07.03.2017
Провадження №22-ц/784/446/17
Справа 484/3991/16-ц
Провадження 22ц-/784/446/17 Головуючий по 1 інстанції Літвіненко Т.Я.
Категорія Доповідач апеляційного суду Колосовський С.Ю.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Довжук Т.С., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання - Шагай О.А.,

за участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 січня 2017р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного підприємства «Хорт-М» про усунення перешкод та визнання недійсним правочину,

встановила:

У грудні 2016р. ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_4, ПП «Хорт-М» про усунення перешкод та визнання недійсним правочину..

Позивач зазначав, що він разом з ОСОБА_4 відповідно на підставі договорів купівлі-продажу від 17 квітня 1998р., 27 листопада 2001р., договору дарування від 17 серпня 2015р. є співвласниками (по ? частині) комплексу нежитлових будівель і земельної ділянки площею 0,3531 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування та експлуатації цеху по переробці масляничних культур по АДРЕСА_1.

12 листопада 2016р. ОСОБА_4 без його згоди уклав з ПП «Хорт-М» договір на охорону названого спільного майна.

Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів він втратив можливість користуватись спільним майном, позивач просив визнати на підставі ч.1 ст.203, ст.215 ЦК недійсним договір від 12 листопада 2016р. та усунути перешкоди у користуванні комплексом нежитлових будівель зобов'язавши відповідачів зняти охорону і надати йому доступ до спірного майна.

Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 січня 2017р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суддя виходив з того, що спір за вирішенням якого звернувся позивач є господарським, оскільки суб'єктами спірних правовідносин є фізичні особи підприємці та юридична особа, нерухоме майно використовується ними для здійснення підприємницької діяльності.

Проте з таким висновком погодитись не можна, так як він суперечить положенням ст.15 ЦПК, яким врегульована компетенція судів загальної юрисдикції щодо розгляду цивільних справ.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відповідно на підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1998р., договору купівлі-продажу від 27 листопада 2001р., договору дарування від 17 серпня 2015р. є співвласниками (по ? частині) комплексу нежитлових будівель і земельної ділянки площею 0,3531 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування та експлуатації цеху по переробці масляничних культур по АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 і ОСОБА_4 згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час звернення до суду мають статус суб'єкта підприємницької діяльності, а комплекс нежитлових будівель загальною площею 1036,5 м2 (адміністративна будівля, склади, цех, топочні, навіс, вагова, вбиральня) по АДРЕСА_1 призначений для використання в господарській діяльності.

Однак згідно з названими правовстановлюючими документами право власності на комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і ОСОБА_4 набули як фізичні особи.

Оспорений договір від 12 листопада 2016р. дійсно укладено між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 і ПП «Хорт-М».

Проте позивач не є стороною оспореного правочину і обґрунтовував свої вимоги порушенням цим договором його цивільних прав як фізичної особи.

За правилами ст.1 ГПК позови фізичних осіб щодо захисту порушених прав, які виникають із цивільних відносин не підвідомчі господарському суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 набув право власності на комплекс нежитлових будівель по АДРЕСА_1 як фізична особа і саме в такому статусі пред'явив позов до іншого співвласника теж фізичної особи, предметом якого є усунення перешкод у користуванні спільним майном та визнання недійсним договору по його охороні, то висновок суду про підвідомчість спору господарському суду є помилковим.

Крім того, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд послався не на п.1 ч.2 ст.122 ЦПК, а на п.1 ч.1 ст.205 цього ж кодексу, хоча дана норма процесуального закону підлягає застосуванню після відкриття провадження у справі і з'ясування судом під час розгляду справи обстави, які унеможливлюють її розгляд в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вищенаведені мотиви оскаржувана ухвала в силу п.3 ч.1 ст.312 ЦПК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303,307,312,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 січня 2017р. скасувати, а матеріали позовної заяви передати до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: