Номер провадження: 22-ц/785/1544/17
Головуючий у першій інстанції Кічмаренко С. М.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Фінбанк» про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 0 5грудня 2016 року,

встановила:

У січні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з публічного акціонерного товариства «ФІНБАНК» (далі - Банк) грошові кошти у сумі - 16 119,97 доларів США.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 20.10.2014 р. між ним та Банком укладено договір № 9000/13/59961 про відкриття банківського рахунку, надання та обслуговування платіжної картки. На підставі вказаного договору йому було відкрито у Банку валютний рахунок та надано платіжну картку, яку було активовано - 27.10.2014 р..

Згідно його заяви від 31.10.2014 р. йому було підключено послугу - «Повідомлення про виконану транзакцію на базі SMS в режимі ON-LINE».

Протягом 21 та 22 листопада 2014 р. на його телефон надійшли СМС повідомлення про здійснення списання грошових коштів по транзакціям з придбання товарів у Греції на загальну суму - 16 119,97 доларів США, які він не здійснював.

Одразу після здійснення транзакцій він зателефонував до Банку з метою прояснення ситуації, на що йому запропонували звернутися до Банку письмово.

24.11.2014 р. він звернувся із письмовою заявою, на яку отримав відповідь Банку від 29.12.2014 р.. Не погодившись з вказаною відповіддю, він повторно - 22.01.2015 р. звернувся до Банку із заявою, в якій наголосив, що транзакції були проведені в Греції. В дні проведення транзакцій він знаходився на території України, кошти з картки не знімав. Інших осіб проводити такі дії не уповноважував. Картку не втрачав, нікому її не передавав, завжди особисто користується нею. Підписи на чеках щодо проведення транзакцій виконані не ним.

22.01.2015 р. він знову отримав відповідь з Банку, яку вважає відпискою.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позов задовольнити за вказаних у позові підстав.

Представник Банку в судовому засіданні підтримав надані суду письмові заперечення на позов, в яких Банк просив відмовити в задоволенні позову.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2016 р. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення його позову. Посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, апеляційну скаргу просив задовольнити у повному обсязі.

Банк у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на те, що позивач не надав доказів того, що на момент проведення транзакцій платіжна картка була у нього. Відсутні докази, що позивач негайно подзвонив Банку. З письмовою заявою позивач звернувся до Банку майже через три дні, що свідчить про розуміння останнім наслідків негайного блокування операцій з використанням платіжної картки та незаінтересованості в цьому. Під час проведення перевірки було встановлено наявність на чеках з придбання товарів підпису пред'явника платіжної картки, інших відомостей про платіжну картку, що унеможливлює оскарження транзакцій у зв'язку із вчиненням шахрайських дій. Транзакції були проведені виключно з використанням платіжної картки.

У судовому засіданні представник Банку підтримав викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позов є необґрунтованим, оскільки позивач не прийняв термінових мір по блокуванню операцій з використанням платіжної картки. На чеках, наданих банками-еквайєрами, містяться всі необхідні реквізити, такі як номер платіжної кратки, підпис пред'явника платіжної картки. Позивач терміново не заблокував картку, отримавши перше СМС- повідомлення (а. с. 90 - 93).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 509, 525, 526, 599, 1066, 1068 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі укладеного 20.10.2014 р. договору № 9000/13/59961 про відкриття банківського рахунку, обслуговування платіжної картки (а. с. 8 - 8 зворотня сторона) позивачу було відкрито Банком поточний рахунок № 9961, операції за яким здійснюються з використанням платіжних карток в іноземній валюті, видано банківську платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International. Пунктом 5 вказаного договору передбачено, що у разі проведення операції через платіжний термінал введення ПІН коду рівноцінно підпису Держателя картки. Держатель несе повну відповідальність за всі операції з карткою, здійсненні із застосуванням ПІН коду.

Пунктами 6.1, 6.2 вказаного договору передбачено, що держатель картки повинен вижити всіх необхідних заходів, направлених на недопущення втрати картки та ПІН коду або їх незаконного використання. У разі втрати картки та/або ПІН коду, отримання інформації про їх незаконне використання Держатель повинен терміново повідомити про це Банк або службу цілодобової підтримки по телефону.

Протягом 21 та 22 листопада 2014 р. на телефон позивача надійшли СМС повідомлення про здійснення списання грошових коштів по транзакціям з придбання товарів у Греції на загальну суму - 16 119,97 доларів США.

Відомостей про те, що ОСОБА_4 негайне сповістив Банк про несанкціоноване проведення транзакцій, необхідність блокування картки, матеріали справи не містять.

За результатами письмового звернення ОСОБА_4 до Банку (а. с. 10), останній отримав відповідь Банку (а. с. 9, 11), що за результатами проведеної перевірки було встановлено, що на чеках про придбання товарів з використанням платіжної картки позивача наявні усі необхідні реквізити, зокрема такі як номер картки, підпис пред'явника картки, що виключає можливість використання платіжної картки внаслідок шахрайських дій.

Між сторонами виникли правовідносини щодо банківського рахунку.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526, 599 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За правилами, передбаченими ст. ст. 1066, 1068, ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами.

Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що належна позивачу платіжна картка була використана з введенням ПІН коду, посиланням на номер картки, підписанням чеку, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Апелянт не надав суду доказів, які б спростовували вищевказані висновки суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що він не несе відповідальності при здійненні платежу, якщо електронний платіжний засіб було використано без його фізичного пред'явлення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони суперечать встановленим по справі обставинам щодо проведення платіжу з використанням платіжної картки.

Доводи апелянта про те, що суд не взяв до уваги того, що він на слідуючий день звернувся з відповідною завою до Банку, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вони суперечать обов'язку держателя картки негайно телефоном заблокувати картку у випадку несанкціонованого її використання.

Доводи апелянта про його знаходження в Україні під час здійснення транзакцій, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не виключає можливість використання картки іншою особою, на що посилався Банк і не було спростовано позивачем.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є необґрунтованою, її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 0 5грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова