АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8229/17 Суддя - доповідач - Шахова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів: Головачова Я.В., Поливач Л.Д.

при секретарі - Пащенко О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні клопотання Акціонерного товариства «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03 жовтня 2016 року в справі №300/2015 за позовом Акціонерного товариства «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» до Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» про стягнення коштів, заінтересована особа Державна акціонерна холдингова компанія «Артем»

за апеляційною скаргою представника АТ «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» Первомайського Олега Олексійовича,

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2016 року АТ «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» через свого представника звернулося до суду з зазначеним клопотанням та просило надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 03.10.2016 року у справі №300/2015 за позовом АТ «АВІА-ФЕД- СЕРВІС» про стягнення з ДАХК «Артем» на користь АТ «АВІА- ФЕД-СЕРВІС», сплаченого за Договором №2014-12-90 від 24.12.2014 року авансу в розмірі 1 480 305,00 дол. США та арбітражного збору в розмірі 2 666 831,00 рос. руб., а також витрат, що виникли в зв'язку з арбітражним розглядом в сумі 800 000,00 рос. руб.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, представник АТ "АВІА-ФЕД-СЕРВІС" подало

апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та матеріального права, яке полягає в невірній оцінці обставин справи та незастосуванні закону який підлягає застосуванню,просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу про задоволення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 3 жовтня 2016 року про стягнення з ДАХК "Артем" на користь АТ "АВІА-ФЕД-СЕРВІС" коштів.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник зазначає, зокрема, що судом першої інстанції зроблено невірний висновок щодо того, що визнання та виконання рішення МКАС від 3 жовтня 2016 року до ДАХК "Артем" буде суперечити публічному порядку і передумовою такої підстави для відмови як "суперечність публічному порядку" є те,що до відносин не може бути застосована Угода про порядок вирішення спорів,пов'язаних зі здійсненням господарської діяльності, підписана 20 березня 1992 року у місті Києві (Київська угода), незважаючи на те, що в клопотання викладені інші обставини для визнання та виконання рішення МКАС,яким суд не надав відповідної правової оцінки. Подібна правова кваліфікація, на думку особи,яка подала апеляційну скаргу, суперечить практиці щодо застосування джерел,які регулюють спірні правовідносини,а саме згідно Узагальнення судової практики розгляду справ про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ прямо та неоднозначно наголошується на тому, що Київська угода застосовується до відносин з визнання та виконання рішень комерційних арбітражів. Окрім цього, до врегулювання цих відносин застосовується також і Нью-Йоркська конвенція,яка передбачає вичерпний перелік підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення та надає державі-учасниці встановлювати свої правила з дотриманням тих принципів,які закріплені в статтях 3-5 і ст.7 конвенції та які мають забезпечити однаковий порядок визнання і виконання арбітражного рішення,а також визначити орган "компетентної влади",який розглядає клопотання про визнання та виконання арбітражного рішення. Проте, посилання судом лише на чинне національне законодавство (в основному щодо санкцій) є безпідставним. Судом невірно витлумачено п.b ч.2статті 5 Нью-Йоркської конвенції,згідно якої встановлена необхідність виявлення "суперечності" між нормами,які застосував у своєму рішенні комерційний арбітраж,рішення якого подається до визнання та виконання та публічним порядком України. Зазначене залишилось поза увагою суду,а тому представник АТ "АВІА-ФЕД-СЕРВІС" вважає, що суд всупереч вимогам діючого законодавства передчасно та безпідставно констатував,що норми,які застосував Міжнародний суд при ухваленні рішення суперечать публічному порядку України і необхідність застосування положень саме Київської угоди,яка в окремих випадках створює більш сприятливе підгрунтя для визнання та виконання арбітражного рішення,наприклад в аспекті того, що остання не містить посилань на публічний порядок, що може слугувати підставою для відмови в задоволені клопотання,а тому необхідність застосування положень саме Київської угоди грунтується на принципі верховенства права та ч.1 статті 7 Нью- Йоркської конвенції.

Представник також зазначає, що окрім зазначених порушень судом першої інстанції в ухвалі,яка оскаржується, є посилання на ряд юридичних осіб,які не є заявниками,чи тими особами,що мають право на отримання коштів на підставі рішення МКАС.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники АТ "АВІА-ФЕД- СЕРВІС" апеляційну скаргу підтримали, з підстав в ній викладених та просили її задовольнити.

Представники ДАХК "Артем" проти апеляційної скарги заперечували, подали письмові заперечення. Просили відхилити апеляційну скаргу та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Шахової О.В., пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу, в межах її доводів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право" передбачено, що в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах,що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських відносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили

Визнання та виконання рішень, визначених у 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ст. 390 ЦПІ України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних та господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в України, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до п. «b» ч.2 ст. V Нью-Йоркської конвенції та п.2 ч.І ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено, зокрема, якщо компетентна влада держави, в якій вона запитується, визнає, що визнання та виконання цього рішення суперечить публічному порядку цієї країни.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 3.10.2016 року у справі №300/2015 позов Акціонерного товариства «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» до Державної акціонерного холдингової компанії «Артем» про коштів задоволено та ухвалено стягнути з Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» на користь Акціонерного товариства «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» суму сплаченого за Договором №2014- 12-90 від 24.12.2014 року авансу в розмірі 1 480 305,00 доларів США, арбітражного збору в розмірі 2 666 831,00 російських рублів, витрат позивача, що виникли в зв'язку з арбітражним розглядом, в розмірі 800 000,00 російських рублів.

Згідно довідки Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово- промисловій палаті Російської Федерації від 11.11.2016 року №1800-300/3882, вищевказане рішення є остаточним, набуло законної сили з моменту його винесення, тобто з 03.10.2016 року, та підлягає негайному виконанню.

Як убачається з гарантійних листів та сертифікатів кінцевого користувача, виданих Федеральною службою РФ по військово-технічному співробітництву, заявник укладав договір з боржником з метою виконання своїх зобов'язань перед підприємствами оборонного комплексу Росії а саме: ПАТ «Казанський вертолітний завод», АТ «Рособоронекспорт», ВАТ «Улан-Уденський авіаційний завод», ПАТ Роствертол», а також ТОВ «Центр Закупок и Логістики Вертолітобудівної Індустрії», які сходять до холдингу ВАТ «Вертольоти Росії».

Відповідно до п.1.2 укладеного між сторонами Договору, поставки Товару здійснюються на підставі Угоди між Урядом України та Урядом Росії «Про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості» від 18.11.1993 року.

Згідно постанови Верховної Ради України від 27.01.2015 року №129-УІІ Російську Федерацію, з рахуванням дій, які вона вчиняє, серед іншого, і через підтримку та забезпечення масштабних терористичних атак на території України, визнано державою-агресором. і рішеннями РНБО було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво та воєнне співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з Російською Федерацією, а постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 року №632 припинено дію Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості.

При цьому, Законом України «Про санкції» також передбачено можливість застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів по відношенню до іноземної держави та іноземної юридичної особи, дії яких створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності.

Крім того, Указом Президента України №133/2017 від 15.05.2017 року введено в дію Рішення РНБО від 28.04.2017 року «Про застосовування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», яким, серед іншого, передбачено, що оскільки дії холдингу ВАТ «Вертольоти Росії», компаній ПАТ «Роствертол», ПАТ «Казанський вертолітний завод» та «Рособоронекспорт» створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або призводять до окупації території України, вказані компанії знаходяться під дією спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій).

Відмовляючи АТ "АВІА-ФЕД-СЕРВІС" в задоволені клопотання суд першої інстанції встановивши вищеприведені обставини та враховуючи положення національного законодавства а також беручи до уваги те, що кінцевими отримувачами коштів є компанії, які підпадають під дії санкцій, вважав, що здійснення економічних та фінансових зносин, чого власне вимагає примусове виконання рішення, протирічить санкційній політиці України та встановленим обмеженням - запобіганню виведенню капіталів за межі України, як то передбачено п.4 ст. 4 Закону України Про санкції».

Окрім цього суд виходив також з того, що в розумінні п.1 ч.І ст.З ЗУ "Про санкції" фінансування вищенаведених компаній шляхом примусового виконання рішення МКАС про звернення коштів, буде протирічить санкційній політиці України щодо запобігання виведенню капіталів за межі України, сприятиме терористичній діяльності та порушуватиме інтереси суспільства та державою.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного з'ясування обставин справи, перевірки доводів і заперечень осіб,які приймали участь у розгляді справи, надання належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норми, які регулюють дані правовідносини, з огляду на що ухвала суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Посилання представника АТ "АВІА-ФЕД-СЕРВІС" на пріоритет застосування у спірних правовідносинах положень Київської угоди, яка, на його думку, створює більш сприятливе підгрунтя для визнання та (або) виконання арбітражного рішення від 03.10.2016 року, аніж положення Нью-Йоркської конвенції , були предметом оцінки суду першої інстанції і суд вважав їх помилковими, оскільки на відміну від Київської Угоди, Нью-Йоркська конвенція має більш спеціальний і вузький характер, скільки застосовується щодо визнання і приведення у виконання тільки арбітражних рішень.

Так зі змісту ст. 7 Київської угоди вбачається,що положення останньої застосовуються по визнання й приведення до виконання лише тих рішень, які схвалюють компетентні суди відповідної держави.

При цьому,системний аналіз вказаної Угоди, в тому числі і ст. 8, яка вимагає у сторони, що запитує виконання, пред'явити компетентному суду виконавчий документ, вказує на те, що Київською угодою врегульовано питання щодо виконання рішень іноземних судів, а не міжнародного арбітражу.

Тобто, виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що Київська угода не може мати авторитет у застосуванні перед Нью-Йоркської конвенцією, адже обсяг правового регулювання вказаних міжнародних договорів є різним.

Крім того, суд критично оцінив доводи стягувача стосовно того, що порядок приведення у виконання рішення за Київською угодою простіше, ніж порядок, передбачений Нью-Йоркською конвенцією, адже в силу Київської угоди забороняється посилатися на публічний порядок, заперечуючи проти приведення у виконання рішення.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до правовідносин, які склалися між стягувачем та боржником, слід застосовувати норми Нью-Йоркської конвенції, яка була ратифікована Президією Верховної Ради СРСР 10.08.1960 року та набула чинності для України 08.01.1961 року. Згідно статті III Нью-Йоркської конвенції передбачено, що кожна Договірна сторона визнає арбітражні рішення обов'язковими та приводить їх до виконання відповідно до процесуальних норм тієї території, де запитується визнання ти приведення до виконання цих рішень на умовах, викладених у цій Конвенції.

Разом з тим, Нью-Йоркська конвенція, презюмуючи обов'язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Так, відповідно до п. «b» ч.2 ст. V Нью-Йоркської конвенції, у визнанні та виконанні арбітражного рішення може бути відмовлено, зокрема, якщо компетентна влада держави, в якій зона запитується, визнає, що визнання та виконання цього рішення суперечить публічному порядку цієї країни.

Аналогічні положення закріплені і в п.2 ч.1 ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», де зазначено, що у визнанні або у виконанні арбітражного рішення, незалежно від того, у якій державі воно було винесено, може бути відмовлено лише, якщо суд визнає, що визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 12.1999 року №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і скасування рішень, постановлених у порядку Міжнародного комерційного арбітражу на території України», під публічним порядком належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Рішення може бути визнано таким, що суперечить публічному порядку, в тому випадку, якщо в результаті його виконання будуть вчинені дії, які або прямо заборонені законом, або які спричинять шкоду суверенітету чи безпеці держави, дії, що стосуються інтересів великих соціальних груп і які є несумісними з принципами побудови економічної, політичної та правової системи держави, та дії, що суперечать основним конституційним правам людини та громадянина.

Щодо доводів апеляційної скарг про існування протилежної судової практики застосування Київської Угоди та посилання на Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами справ про оспорювання рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду України при Торгово-Промисловій палаті України та про визнання та виконання рішень міжнародних та іноземних арбітрів", колегія суддів погоджується з цього приводу з позицією сторони ДАХК "Артем" що зазначене Узагальнення не визначає Київську угоду як міжнародний договір,носить рекомендаційний характер та може бути застосовано в судовій практиці при вирішенні питань щодо визнання рішення іноземного суду,без винятку застосування тих чи інших правових актів, які стосуються цих правовідносин.

З огляду на викладене,ці та інші доводи апеляційної скарги про порушення судом процесуального та матеріального права не знайшли свого підтвердження, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують та є такими, що не тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі про зазначення в ухвалі суду ряду юридичних осіб,які не є заявниками,чи тими особами,що мають право на отримання коштів на підставі рішення МКАС, є не конкретизованим і особою яка подала апеляційну скаргу, не обгрунтовано як це порушення впливає на законність ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника АТ «АВІА-ФЕД-СЕРВІС» Первомайського Олега Олексійовича відхилити. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 31 травня 2017 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: