Справа № 645/343/16
Провадження № 2-з/645/27/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М УК Р А Ї Н И

10 березня 2017 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Бабкова Т.В., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, виселення та зняття з реєстрації, 3-тя особа: Фрунзенський районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України, Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу недійсним та повернення сторін у початковий стан, треті особи: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом, в якому посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.09.2011р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями № 94 по вул.Родниковій м.Харкова. Відповідно до п.5 вказаного договору продавець зобовязувався звільнити будинок до 22.10.2011р. та зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб. Зазначені умови відповідач не виконав. З різних підстав ОСОБА_2 та його співмешканка ОСОБА_3 неодноразово зверталися до суду з позовами про визнання договору купівлі-продажу від 22.09.2011р. недійсним, проте у задоволенні їх вимог судом було відмовлено З врахуванням наведеного, ОСОБА_7, яка позбавлена можливості як власник користуватися належним їй майном, просила суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловий будинок з надвірними будівлями № 94 по вул. Родниковій м.Харкова.

20.02.2017 року із зустрічною позовною заявою до суду звернулася відповідачка ОСОБА_4, в якій просить визнати недійсним договір купівлі-продажу будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Родникова, 94, від 22.09.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 та застосувати наслідки недійсності даного правочину.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.02.2017 року вказані позовні вимоги обєднані в одне провадження.

01.03.2017 року на адресу суду надійшла заява представника позивача за первісним позовом ОСОБА_7 ОСОБА_10, яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги правової допомоги від 25.01.2016 року, в якій просить з метою забезпечення позову заборонити реєстрацію будь-яких осіб в житловому будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Родникова, 94.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна містити зазначення мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Матеріали справи не містять, а з поясненнь представника позивача не вбачається достатніх підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява представника позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, виселення та зняття з реєстрації, 3-тя особа: Фрунзенський районний відділ Головного Управління Державної міграційної служби України, Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання договору купівлі продажу недійсним та повернення сторін у початковий стан, треті особи: Служба у справах дітей Фрунзенського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -