Провадження № 2/742/428/17
Єдиний унікальний № 742/3337/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Зарічної Л.А.,

при секретарі Геєць О.О.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» звернулося до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №002-24702-181110 від 18 листопада 2010 року, посилаючись на ті обставини, що банк свої зобовязання перед ОСОБА_2 виконав у повному обсязі та надав позичальнику кредитні кошти, визначені умовами договору в повному обсязі, а позичальник в порушення умов кредитного договору кредитні кошти своєчасно не повертає і має заборгованість по кредиту.

Станом на 31 липня 2015 року загальна сума заборгованості, за кредитним договором №002-24702-181110 від 18 листопада 2010 року становить 16886 грн.98 коп., з яких: 8331 грн. 27 коп. тіло кредиту, 3668 грн.73 коп. прострочене тіло кредиту, 4886 грн.98 коп. заборгованість по відсотках.

ОСОБА_2 належним чином не виконує умови вказаного кредитного договору, тобто порушує свої зобовязання за договором, у звязку з чим позивач по справі зажадав від позичальника погашення існуючої заборгованості в повному обсязі за фактичний строк користування.

В судове засідання представник позивача не зявився, але подав письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за їх відсутності та надав детальний розрахунок існуючої заборгованості.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог, зважаючи на ті обставини, що термін дії картки відповідачки закінчився у червні 2014 року, а оскільки нову картку їй не видали здійснювати погашення заборгованості вона не мала можливості. Крім того, на даний період часу ПАТ «Дельта Банк» ліквідовано і за твердженням позивача невідомо хто є на даний період часу позивачем по справі, а також вказала на невідповідність наданого позивачем розрахунку та вимогам у позовній заяві, що на їх думку є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно умов кредитного договору №002-24702-181110 від 18 листопада 2010 року (а.с.2-7) вбачається, що ОСОБА_2 є стороною (а саме позичальником) даного кредитного договору із ПАТ «Дельта Банк».

За даним договором банк надає позичальнику кредитні кошти шляхом відкриття кредитної лінії в загальному розмірі 30000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1500 грн. Всі інші умови взаємовідносин клієнта з банком з приводу відкриття та обслуговування рахунку визначено у Правилах та Тарифах банку, з якими попередньо був ознайомлений відповідач, був повністю з ними згоден, про що засвідчує його підпис на відповідній заяві.

Як було встановлено в судовому засіданні, позичальник істотно порушив умови кредитного договору, не повертаючи тіло кредиту та не сплачуючи відсотки за його користування, у звязку з чим банк не може використовувати дані кошти в активних операціях та несе збитки.

Суд вважає за необхідне зазначити, що конкретні правові наслідки порушення того чи іншого зобовязання визначаються Цивільним кодексом, відповідними актами цивільного законодавства або договором.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору, сторони погодили, умови отримання та погашення кредитних коштів. Проте, отримавши визначені договором кошти, відповідач порушив свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості, яку до даного часу відповідач так і не погасив, що є на даний час причиною звернення банку до суду із відповідним позовом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов укладеного кредитного договору, сторони погодили, що кредитор має право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту до настання остаточного строку/терміну погашення, а позичальник зобовязується достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані за користування кредитом неустойку та інші платежі й нарахування за цим договором, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора

Стаття 1049 ЦК України зобовязує позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а відповідно до ст. 1050 ЦК України, де визначено, що у разі якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК

Відповідно до умов підписаного сторонами договору банк , зважаючи на ті обставини, що позичальник частково проводив погашення кредиту , має всі правові підстави для стягнення всієї суми кредиту в судовому порядку.

Станом на день постановлення рішення суду відповідач має заборгованості по тілу кредиту та відсотках, які в добровільному порядку не сплачує, а тому банк правомірно ставить питання про стягнення їх з відповідача.

В той же час, зважаючи на вимоги позовної заяви, банк просить стягнути з відповідача на його користь 16886 грн.98 коп., з яких: 8331 грн. 27 коп. тіло кредиту, 3668 грн.73 коп. прострочене тіло кредиту, 4886 грн.98 коп. заборгованість по відсотках, при цьому на вимогу суду надає розрахунок заборгованості, де загальна сума боргу станом на 31 липня 2015 року становить 17441 грн.07 коп., яка складається із тіла кредиту розміром 8331,27 грн., простроченого кредиту 3668,73 грн., відсотків 5216,07 грн., пені 225 грн. При цьому суд не має права вийти за межі позовних вимог, та вважає за необхідне стягнути розмір заборгованості, який зазначає позивач у своїй позовній заяві.

Що стосується заперечень відповідача про закінчення терміну дії кредитної картки та відсутності можливості проведення погашення кредитної заборгованості через закриття банкоматів-терміналів, то такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки за свідченням відповідачки вона зверталася до відділення банку з вимогою видати нову картку, а не прийняти платежі на погашення заборгованості, які здійснювалися в касах відділень.

Щодо обставини належного позивача по даній справі суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі АТ «Дельта Банк»), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно. Термін ліквідації банку визначено з 05.10.2015 року по 04.10.2019 року. Тобто, як станом на день звернення до суду із відповідною позовною заявою, так і на день постановлення рішення суду термін ліквідації банку ще не закінчився, а відтак саме ПАТ «Дельта Банк» в особі в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» є належним позивачем по даній справі.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог суд вважає за необхідне стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн., зважаючи на ті обставини, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати такого.

На підставі наведеного та ст.ст. 526-527,533, 553-554,611,625,1046-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №002-24702-181110 від 18 листопада 2010 року в розмірі 16886 грн.98 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по справі в розмірі 640 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі впродовж 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя