Справа № 379/1196/17 Головуючий у І інстанції Бойко М. Г.
Провадження № 22-ц/780/5063/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 02.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Суханової Є.М.,

та секретаря Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2017 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Таращанська районна державна нотаріальна контора, про встановлення юридичного факту щодо відмови від частки у спадковому майні,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі ст. 256 ЦПК України у звязку із наявністю спору про право.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п.1, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що із поданої ОСОБА_2 заяви вбачається наявність спору про право, через що підстави для відкриття провадження у порядку окремого судочинства відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту відмови від частки у спадковому майні (а. с. 3). При цьому, із змісту заяви ОСОБА_2 вбачається, що вона має намір на підставі рішення суду встановити факт відмови її брата ОСОБА_3 від прийняття спадщини на її користь після смерті ОСОБА_4 18 жовтня 2015 року з метою збільшення її частки в спадковому майні після вищевказаного спадкодавця.

Проте, оскаржуваною ухвалою місцевого суду було відмовлено у відкритті провадження у справі (а. с. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якою передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення, справи за заявами про встановлення юридичного факту щодо відмови від частки у спадковому майні - в переліку відсутні.

В ч. 2 ст. 256 ЦПК України зазначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно із ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема, встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273 ЦК України передбачено інший порядок відмови від прийняття спадщини, тобто спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995року зі змінами, внесеними 25.05.1998 року, у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, належним чином перевіривши матеріали справи та врахувавши положення ст. 256 ЦПК України, дійшов до правильного висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки з вимог ОСОБА_2 та матеріалів справи вбачається, що від встановлення юридичного факту безпосередньо майнові права заявниці не виникають, а існує спір про право на спадкування, тому ухвала постановлена із дотриманням вимог Закону.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки не спростовують законності постановленої ухвали та не можуть бути підставами для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані норми процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала місцевого суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Таращанського районного суду Київської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: