Справа № 752/252/17
Провадження № 2-о/752/91/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.,

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року по відношенню до доньки ОСОБА_5, уродженки м. Києва та зобов'язати Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за № 5544 від 13.12.2016 року, складеного у Печерському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, змінивши прізвище дитини на ОСОБА_2, а в графі «батько» вказати - «ОСОБА_4». В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю без укладання шлюбу з серпня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року, вели спільне господарство, купували за спільні кошти продукти харчування, подорожували тощо. Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, фізіологічним батьком якого є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.2014 року. 05 квітня 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дізналися про те, що ОСОБА_1 вагітна, що підтверджується записами та документальними підтвердженнями (результати УЗД) в обмінній карті.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_1 народила у Перинатальному центрі м. Києві дочку - ОСОБА_5, фізіологічним батьком якої є ОСОБА_4

Під час реєстрації народження доньки відомості про батька дитини були внесені до актового запису відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Оскільки на час народження ОСОБА_5, ОСОБА_1, не перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 та за відсутності спільної заяви, як батьки, та заяви ОСОБА_4, як батька, - запис про батька дитини, ОСОБА_5, у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством, як матері, а ім'я та по батькові батька дитини записано за вказівкою ОСОБА_1- ОСОБА_7.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Представник заінтересованої особи - Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином..

Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз'яснено у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями122 та 125 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч.2 ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька; 2) за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини; 3) за рішенням суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у період з серпня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року, однією сім'єю без укладання шлюбу, що підтверджується наданими показами свідків ОСОБА_2 - матір'ю, ОСОБА_8 - другом та ОСОБА_9- кумом, у судовому засіданні.

Під час спільного проживання у них народився син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується даними свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.2014 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 05.12.2014 року(а.с. 10).

05 квітня 2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дізналися про те, що ОСОБА_1 вагітна, також дані обставини підтверджуються відповідними записами в обмінній картці пологового будинку Перинатальний центр м. Києва.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народилась ОСОБА_5, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві 13.12.2016 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статі 135 Сімейного кодексу України, батьком дитини записано - ОСОБА_10, мати - ОСОБА_1. Відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.14)

За нормою ст. 128 СК України за відсутності заяви про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду на підставі будь-яких відомостей, що засвідчують походження дитини від певної особи. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Як роз'яснено у пунктах 3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно яких справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема, ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо: дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК).

Відповідно до статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України).

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання на ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне спілкування, придбання майна для спільного користування тощо).

Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір'ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги.

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. (ст.63 Цивільного процесуального кодексу України).

Допитані в судовому засіданні свідки - ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом, як подружжя, без реєстрації шлюбу, з серпня 2012 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у них народився син - ОСОБА_6, та немає сумнів, що ОСОБА_5 є рідною дочкою ОСОБА_4.

В матеріалах справи також містяться копії фотокарток на яких зображені заявник з ОСОБА_4 даних фотокарток вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 фактично проживали разом у незареєстрованому шлюбі.

Суд не має підстав брати під сумнів достовірність фактів, які повідомили свідки, даних про зацікавленість свідків під час розгляду судової справи судом не встановлено.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з норм чинного законодавства, для встановлення батьківства в судовому порядку необхідно, щоб батьки дитини не перебували у зареєстрованому шлюбі, передбачуваний батько дитини або мати дитини відмовилися від встановлення батьківства в добровільному порядку і щоб була проведена реєстрація народження дитини в органах РАЦСу та із свідоцтва про народження дитини виходило, що дитина народилася у незареєстрованому шлюбі.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ці обставини підтверджуються поясненнями заявника та свідків по справі, які підтвердили факт проживання однією сім'єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з серпня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п. 20 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні від 18 жовтня 2000 року № 52/5, затверджених наказом Міністерства юстиції України, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.п. 2.16.4. п.2 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання від 12 січня 2011 року N 96/5, затверджених Наказом Міністерства юстиції України, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту батьківств, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 121, 125, 128, 134, 150, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Судку України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 57, 58, 59, 60, 61, 64, 66, 88, 143, 208, 209,212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту батьківства, - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, по відношенню до ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Києва.

Зобов'язати Печерський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, за № 5544 від 13.12.2016 року, складеного у Печерському районному у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, змінивши прізвище дитини на ОСОБА_2, а в графі «батько» вказати - «ОСОБА_4».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя