Справа № 758/7649/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 09.12.2016 року по цивільній справі № 758/7649/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.06.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення грошових коштів в сумі 235 486,42 грн.

Зазначає, що 09.12.2016 року Подільським районним судом м. Києва позов позивача до відповідача було повністю задоволено, про що відповідно було ухвалено заочне рішення, копію якого відповідачем ОСОБА_4 було отримано 21.12.2016 року рекомендованим листом.

Посилається на те, що поважною причиною відповідачки неявки в судове засідання є перебування її представника ОСОБА_2 у відрядженні, відповідно до наказу №257/16 від 17.11.2016 року, тому з урахуванням об'єктивних підстав він не мав можливості взяти участь в судовому засіданні, що відбулося 09.12.2016 року та повідомити про причини своєї неявки. ОСОБА_1 обрала спосіб захисту через свого представника, оскільки не має можливості здійснювати захист самостійно.

Представник зазначає, що із вказаним рішенням відповідачка не погоджується, оскільки вважає, що обставини справи не встановлені у повному обсязі, а він не зміг взяти участь особисто у судовому розгляді, не зміг скористатися правами, що надані йому ст.ст. 27, 31 ЦПК України та був позбавлений можливості надати суду документи щодо обставин справи, які не вивчалися у судовому засіданні і які мають важливе значення для встановлення фактів.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 27, 228-232 ЦПК України звертається з даною заявою до суду та просить скасувати вищезазначене заочне рішення.

Заявник, відповідачка, позивачка та представник позивачки в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від позивачки до суду надано заяву згідно якої остання просить розгляд заяви про перегляд заочного рішення провести за їх відсутності, заперечує проти задоволення заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою. Причини неявки відповідачки та заявника суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169, 231 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду вищезазначеної справи, судом 09.12.2016 року було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі (а.с. 65-69).

Стаття 228 ЦПК України визначає, що заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: 1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення; 2) ім'я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв'язку; 3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це; 4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; 5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6) перелік доданих до заяви матеріалів.

Як вже зазначалося вище, представник заявника звертаючись із заявою про перегляд заочного рішення від 09.12.2016 року, обґрунтовує свої вимоги зокрема тим, що поважною причиною її неявки в судове засідання є перебування представника відповідача ОСОБА_2 у відрядженні, відповідно до наказу №257/16 від 17.11.2016 року ( а.с. 76), тому з урахуванням об'єктивних підстав не мав можливості взяти участь в судовому засіданні, що відбулося 09.12.2016 року та повідомити про причини своєї неявки. ОСОБА_1 обрала спосіб захисту через свого представника, оскільки не має можливості здійснювати захист самостійно.

Однак з обґрунтованістю даних посилань заявника суд не може погодитись виходячи з наступного.

Так відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ч. 2 ст. 229 ЦПК України в заяві про перегляд заочного рішення заявник обов'язково зазначає, зокрема обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду, і докази про це.

Стаття 74 ЦПК України визначає, що судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, судом на адресу відповідачки - ОСОБА_1 були направлені як матеріали позову з ухвалою про відкриття провадження у справі так і судові повістки про її виклик в судове засідання, також направлено і копію рішення суду.

Також в матеріалах справи наявні судові повістки про виклик відповідачки в судові засідання, зокрема на 21.09.2016 року, яка отримана останньою особисто (а.с. 22), на 18.10.2016 року, яка отримана відповідачкою особисто (а.с. 30), на 10.11.2016 року, яка отримана відповідачкою особисто (а.с. 34), на 09.12.2016 року ( а.с.63) після чого судом було ухвалено рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України.

Судом встановлено і не заперечується представником в заяві про перегляд заочного рішення, що відповідачка отримала вказане рішення суду 21.12.2016 року за адресою свого зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання.

Згідно статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття перша ЦПК України визначає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 158 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Враховуючи ту обставину, що справа перебувала в провадженні суду з 15.06.2016 року, судом з метою розгляду справи по суті було здійснено належним чином виклики відповідача та усіх учасників процесу в судові засідання згідно ст.ст. 74, 76 ЦПК України та повідомлено про наслідки неявки, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України.

Відповідачкою чи її представником не надано (не зазначено) суду жодного доказу, який би мав істотне значення для правильного вирішення справи по суті, а ті обставини на які посилається представник заявника в обгрунтування своїх посилань в заяві, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки не є доказами в розумінні ст. 57 ЦПК України та їм була надана належна оцінка під час ухвалення судом рішення, обраний же спосіб відповідачки щодо її не явки в судове засідання та представництво інтересів через представника не є підставою для задоволення заяви, остання не була позбавлена можливості забезпечити явку іншого представника.

Частина перша статті 232 ЦПК України визначає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При аналізі зазначеної норми цивільно-процесуального Закону вбачається, що заочне рішення може бути скасоване лише за наявності двох підстав, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом же під час судового розгляду заяви представника відповідачки про перегляд заочного рішення суду від 09.12.2016 року, зазначені дві підстави не встановлені.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 57, 58-60, 76, 228-232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 09.12.2016 року по цивільній справі № 758/7649/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Роз'яснити заявниці, що відповідно до ст.ст. 231, 232 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

СуддяВ. С. Декаленко