АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 658/3442/15-ц Головуючий у І інстанції Терещенко О.Є.
Номер провадження 22-ц/791/64/17 Доповідач Семиженко Г.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Полікарпової О.М.,

Фурман Т.Г.,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської областівід 27 липня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа Відділ у справах дітей Виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області, про стягнення боргу,

ВСТАНОВИЛА:

у вересні 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що у грудні 2013 року за розписками ОСОБА_6 отримав від неї позику у розмірі 450000 гривень під 4 % на місяць, яку мав повернути через чотири місяці, в квітні 2014 року він попросив пролонгувати строк виконання вказаної угоди, 15 березня 2015 року позивачка дізналася про загибель ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, 04 серпня 2015 року вона через нотаріуса заявила претензію до спадкоємців померлого, ОСОБА_6 фактично користувався позиченими коштами з січня 2014 року по лютий 2015 року, у позові просила стягнути зі спадкоємців ОСОБА_6 на її користь борг у розмірі 905760 гривень.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської областівід 27 липня 2016 року позовні вимоги задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_4 в межах вартості майна, отриманого ним у спадщину після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5 суму основного боргу у розмірі 450000 гривень, відсотки за користування позикою 252000 гривень, судовий збір 6090 гривень, всього 708090 гривень, у задоволенні решти позовних відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняв лише його малолітній син ОСОБА_4, спадщина складається з квартири АДРЕСА_1, вказана квартира померлим ОСОБА_6 за іпотечним договором від 21 травня 2007 року була передана в іпотеку кредитору в забезпечення кредитного договору на суму 31349 доларів США від 18 травня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_6, відповідно до банківських квитанцій від 21 липня 2015 року ОСОБА_3, як законний представник малолітнього ОСОБА_4, в межах вартості спадкового майна погасила заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 343691,54 гривні, суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані обставини, іншого майна (рухомого та нерухомого) за померлим ОСОБА_6 не зареєстровано, отже законні підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні, судом також не зважено на надані копії банківських квитанцій, з яких вбачається, що ОСОБА_6 за життя було погашено позику у повному обсязі в сумі 450000 гривень.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала частково, пояснила, що її довірительці не було відомо про наявність автотранспортних засобів у ОСОБА_6, просила зменшити суму стягнення до 123963,16 гривні з врахуванням вже сплачених ним грошових коштів в сумі 450000 гривень, з нарахуванням відсотків за користування позикою в межах чотирьох місяців у розмірі 4%, після спливу вказаного строку та до ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі облікової ставки Національного банку України, в межах вартості десяти транспортних засобів, які є наявними на даний час та сумарна вартість яких у відповідності до висновку експертного товарознавчого дослідження становить 561462,86 гривні.

Інші учасники у справі у судове засідання не з'явилися при належному повідомленні.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи за розпискою від 07 грудня 2013 року ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 в борг 300000 гривень, за розпискою від 24 грудня 2013 року 150000 гривень, за обома розписками визначено строк повернення позики протягом 4 місяців з щомісячною сплатою 4 відсотків, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, спадкоємцем після його смерті є його малолітній син ОСОБА_4, інтереси якого представляє мати ОСОБА_3, 04 серпня 2015 року ОСОБА_5 звернулася до нотаріуса з претензією до спадкоємців щодо повернення боргу спадкодавця, вказані обставини сторонами у справі не заперечуються.

Між сторонами угоди за розпискою складися правовідносини, які регулюються умовами розписок та положеннями ст. 1046 ЦК України, за якими за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Вирішуючи питання розміру боргового зобов'язання за вказаними розписками слід виходити з того, що у відповідності до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, за ч. 1 ст. 631 цього Кодексу строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, розмір процентів встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи приведені норми матеріального права, встановлений строк повернення позики протягом чотирьох місяців зі сплатою 4 відсотків щомісячно та той факт, що умовами розписок не встановлено розмір процентів після спливу вказаного вище строку, з врахуванням правової позиції Верховного Суду Україні у справі № 6-1412цс16, розмір процентів за чотири місяці слід обраховувати у розмірі 4 відсотків, після цього на рівні облікової ставки Національного банку України, відповідно загальна сума процентів за весь період користування позикою складає 123962 гривні, розмір стягнення в цій частині підлягає зменшенню до вказаної суми.

Доводи скарги щодо сплати боржником за життя суми вказаної у позові позики відповідно до наданих квитанцій не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки 100000 гривень ОСОБА_6 були перераховані на ім'я ОСОБА_5 14 листопада 2013 року, ще до виникнення спірних правовідносин сторін, решта коштів перераховувалася не на ім'я позивачки, а на ім'я іншої особи, вимоги позову щодо стягнення суми позики є обґрунтованими.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст. 1281 цього Кодексу спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку про достатність спадкового майна для задоволення вимог кредитора за борговими розписками, при цьому склад та вартість такого майна судом встановлено не було.

Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача посилалася на те, що спадкоємцем боржника в межах спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1, вже було виконано обов'язок щодо погашення боргу спадкодавця перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», факт виконання зобов'язання перед вказаною банківською установою судом першої інстанції не перевірявся, проте знайшов своє підтвердження у суді апеляційної інстанції.

В ході апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції також встановлено, що на момент смерті ОСОБА_6 мав у власності автотранспортні засоби у кількості 21 одиниці, станом на 25 листопада 2016 року за ним значиться зареєстрованими 10 одиниць автотранспортних засобів, вартість останніх за висновком товарознавчого дослідження складає 561462 гривні, проте у даному випадку слід виходити із складу спадкового майна, яке було наявним на момент відкриття спадщини, коли воно стало належати спадкоємцю, тому колегія суддів приходить до висновку, що з врахуванням визначеної вартості 10 одиниць автотранспортних засобів у розмірі 561462 гривні вартість 21 такого автотранспортного засобу є достатньою для задоволення вимог кредитора у розмірі 573962 гривень.

У зв'язку з частковим задоволенням позовних вимог у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачці підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду в частині стягнення відсотків за користування позикою та судового збору слід змінити, в решті залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської областівід 27 липня 2016 року в частині визначення розміру стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 відсотків за користування позикою зменшити з 252000 гривень до 123962 гривень, розмір стягнення у відшкодування витрат по сплаті судового збору зменшити з 6090 гривень до 3861 гривні, загальний розмір стягнення зменшити з 708090 гривень до 577823 гривень.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили з моменту проголошення, на нього протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Т.Г. Фурман