Провадження № 6/344/27/17
У Х В А Л А

03 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30.03.2016 року по цивільній справі №344/17068/15-ц, провадження №2/344/2148/16 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав до суду заяву про розстрочку виконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.03.2016 року по цивільній справі №344/17068/15-ц, провадження №2/344/2148/16 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи тим, що вказаним рішенням присуджено стягувати з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2008 року у розмірі 11 866,60 грн. та 1089,50 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі вищевказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження та надано заявнику семиденний строк, з дня відкриття виконавчого провадження, для добровільного виконання рішення суду. У випадку не виконання рішення в добровільному порядку, заявник буде зобов»язаний сплати присуджену суму заборгованості із стягненням з нього виконавчого збору та витрат пов»язаних з провадженням виконавчих дій. Заявник не заперечує щодо обов»язку виконати рішення суду, але у нього існують обставини за яких він не може сплатити вказану суму у визначений строк, зокрема на даний час він перебуває у скрутному матеріальному становищі та немає коштів необхідних для сплати заборгованості, а тому просив розстрочити виконання рішення суду на два роки до 19.06.2018 року.

Учасники процесу в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.94-100).

Дослідивши матеріали заяви та справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.03.2016 року, позов Публічного акціонерного товариств Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 листопада 2008 року у розмірі 11 866,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ПАТ КБ «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1089,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.53-55).

На виконаня рішення суду Івано-Франківським міським судом 06.06.2016 року було видано два виконавчі листи.

Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 17.06.2016 року відкрито виконавче провадження №51451171 про примусове виконання виконавчого листа №344/17068/2015 виданого 06.06.2016 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк 11 866,60 грн. заборгованості (а.с.67).

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони виконавчого провадження суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання.

Відстрочка та розстрочка виконання застосовуються на захист інтересів боржника.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Заявник, як на підставу своєї заяви посилається на те, що він на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, що підтверджується довідкою про доходи.

Однак, заявником ні до матеріалів заяви, ні на протязі всього періоду перебування на розгляді в Івано-Франківському міському суді його заяви, що становить понад один рік і три місяці, не надано суду жодної довідки про його матеріальне становище, на яку він посилається, як на підставу для розстрочення виконання рішення суду.

На підставі вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30.03.2016 року по цивільній справі №344/17068/15-ц, провадження №2/344/2148/16 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є необгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст. 373 ЦПК України, керуючись ст.ст. 209-210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 30.03.2016 року по цивільній справі №344/17068/15-ц, провадження №2/344/2148/16 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі п'яти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пастернак І.А.