Ухвала

іменем україни

2 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 8 липня 2012 року № б/н ОСОБА_5 отримав кредит у розмір 16 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач зазначав, що виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не виконав свої зобов'язання, у зв'язку з чим станом на 30 вересня 2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 26 340 грн 43 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 16 552 грн 06 коп., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 7 382 грн 35 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 675 грн 52 коп., та штрафів: 500 грн (фіксована частина) і 1 230 грн 50 коп. (процента складова).

Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у судовому порядку.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 9 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року, позов ПАТ «Приватбанк» задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 26 340 грн 43 коп. заборгованості за кредитним договором від 8 липня 2012 року. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 26 340 грн 43 коп. заборгованості за кредитом, оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором від 8 липня 2012 року б/н, внаслідок чого має заборгованість, яка повинна бути стягнута у судовому порядку.

Такий висновок судів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 9 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: