АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження№ 22-ц/790/907/17
Справа № 635/1781/15-ц Головуючий І-ої інстанції: Березовська І.В.
Категорія:житлові Доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Пилипчук Н.П., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями, усунення перешкод у користуванні власністю,-

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визначення порядку користування житловим будинком з надвірними будівлями, усунення перешкод у користуванні власністю.

В уточнених позовних вимогах просила суд визначити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до другого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи, та усунути перешкоди у користуванні належними їй на праві власності 3/4 частинами домоволодіння, шляхом забезпечення безперешкодного проходу та доступу, а також користування відповідною частиною спірного будинку, надвірними будівлями та прилеглими територіями (а.с.171).

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями належить їй та відповідачу ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності. Їй належить 3/4 частини, а відповідачу 1/4 частина спірної нерухомості. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 порушує її права власника, чинить перешкоди у користуванні належною позивачу частиною будинку, і сторони не дійшли згоди щодо порядку користування спірним майном, вона була вимушена звернутися до суду.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Суд вирішив: встановити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до першого варіанту судової-будівельної експертизи №922 від 10 червня 2016 року та виділити в користування ОСОБА_2 на належній їй 3/4 частини в житловому будинку приміщення квартири №1, яка складається з житлового будинку літ.«А-1» (приміщення 1-6, 1-7, частина приміщення загального користування 1-2,1-3,1-4,1-5,IY) площею 47,7 кв.м. мансарди літ. «Мс» (приміщення 1-10 та частина приміщення загального користування 1-8) площею 21,65 кв.м., підвалу «пд.» (частина приміщення загального користування I,II) площею 6 кв.м., прибудови літ. «А1-1» площею 19,8 кв.м.; та надвірні споруди та будівлі: ганок літ. «а2», сарай літ. «Б», гараж літ. «В», сарай « Г», погріб літ. «Д», 1/2 частини огорожі №1,ворота №2. У користування ОСОБА_1 на належну йому 1/4 частини в житловому будинку виділити приміщення квартири №2, яка складається з наступного: житлового будинку літ. «А-1» (частина приміщення загального користування 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, IY) площею 15,9 кв.м., мансарди літ. «Мс» (приміщення 1-9 та частина приміщення загального користування 1-8) площею 19,55 кв.м., підвалу літ. «пд» (частина приміщення загального користування I,II) площею 6 кв.м., веранди літ «а» (приміщення III) площею 10,3 кв.м., веранди літ. «а1» (приміщення Y) площею 9, 8 кв.м.); та надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а3», 1/2 частини огорожа №1.

У спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суд залишив: у житловому будинку літ. «А-1»: кухню 1-2 площею 10,0 кв.м, санвузол 1-3 площею 1,7 кв.м, ванну 1-4 площею 3, 7 кв.м, коридор 1-5 площею 14,8 кв.м, сходову клітину IY площею 1,6 кв.м, приміщення у мансарді «Мс»: коридор 1-8 площею 10,5 кв.м, приміщення у підвалі літ «пд.»: підвал I площею 9,0 кв.м, сходову клітину II площею 3,0 кв.м

Суд також зобов'язав ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні спірним житловим будинком з надвірними будівлями. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Позивач рішення не оскаржує.

З рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові у повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», якщо виділ частки у будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями.

Судовим розглядом встановлено та визнається сторонами, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1, належить сторонам на праві спільної часткової власності - 3/4 частини належить позивачу ОСОБА_2, а 1/4 частина відповідачу ОСОБА_1.

Встановлено також, що співвласники не дійшли згоди щодо порядку користування спірною нерухомістю. За твердженням позивача, яке відповідачем не спростовано, вона не має можливістю користуватися належними їй 3/4 будинку, оскільки відповідач їй чинить перепони.

Сторони визнають, що провести реальний поділ будинку відповідно до часток кожного із співвласників є неможливим, і цю обставину підтвердила представник відповідача в суді апеляційної інстанції.

З метою визначення порядку користування співвласниками спірним домоволодінням, під час розгляду справи у суді першої інстанції, за клопотанням позивача експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім..Засл.проф.М.С. Бокаріуса було проведено будівельно-технічну експертизу, за висновком якої надано два варіанти користування житловим будинком та надвірними спорудами (а.с.135-146).

Позивач наполягала на другому варіанті судової будівельно-технічної експертизи, разом з тим судом було обрано перший варіант, як найбільш прийнятний та такий, що найбільш відповідає ідеальним часткам співвласників та не потребує будь-яких переобладнань.

За цим варіантом на 75/100 (3/4) домоволодіння у користування ОСОБА_2 виділяється будівель та споруд менше покладеного на її ідеальну частку на 1910 гривень.

Позивач з визначеним судом варіаном погодилась і рішення суду не оскаржує.

Відповідач заперечував проти визначення порядку користування спірним майном за будь-яким варіантом, а тому власного варіанту користування спірним майном не пропонував.

Судова колегія вважає, що суд при вирішенні спору правильно застосував норми матеріального права, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для встановлення порядку користування будинком між співвласниками. При цьому суд врахував як інтереси позивача, так і інтереси відповідача, і встановив такий порядок, який не порушує права останнього.

Доводів щодо неправильного вирішення спору в частині позовних вимог про усунення перешкод в користуванні власністю, апеляційна скарга не містить.

Наведені в апеляційній скарзі доводи заявника про допущені судом порушення при виділенні у користування сторонам приміщень є безпідставними, і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують, та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання в апеляційній скарзі на ст.364 ЦК України, на те, що позивачем заявлено вимоги про виділ певного майна, яке не може бути виділено відповідно до ідеальних часток співвласників, та не те, що ОСОБА_1 не давав своєї згоди на грошову компенсацію та зменшення своєї частки, є помилковим.

Так, відповідно до п.2 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, суди вирішують спори, пов'язані з правом приватної власності на жилі будинки, зокрема залежно від заявлених вимог: про виділ частки з будинку (поділ будинку); або про визначення порядку користування жилим будинком.

Визначення порядку користування майном та виділення його в натурі є самостійними взаємовиключними предметами позову, які визначають різні правові наслідки щодо права на це майно для його співвласника. У разі виділення майна в натурі право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника припиняється. У такому випадку співвласнику, який бажає виділу, сплачується матеріальна компенсація вартості його частки. Аналогічний порядок застосовується й у разі розходження часток у праві спільної часткової власності, коли співвласник за меншу (більшу) від його частку отримує (сплачує) матеріальну компенсацію. Як наслідок, відбувається зміна часток у праві спільної часткової власності на майно.

Правовідносини з приводу порядку користування жилим будинком регулюються нормою ст.358 ЦК України, яка передбачає можливість залишення окремих підсобних приміщень (кухня, коридор, тощо) в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

При визначенні порядку користування майном співвласнику виділяється у користування майно відповідно до розміру його частки у ньому. При цьому співвласник продовжує володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Виплата компенсації за недоотриману жилу площу у разі неможливості встановлення порядку користування майном відповідно до ідеальних часток співвласників законом не передбачається.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просила визначити саме порядок користування співвласниками належного їм на праві часткової власності домоволодіння; про виділ в натурі своєї частки у праві власності позивач вимог не заявляла. Не було заявлено таких вимог і ОСОБА_1.

Судовою експертизою встановлено неможливість визначення порядку користування майном відповідно до ідеальних часток співвласників. За обраним судом варіантом, у користування відповідача виділяється частка домоволодіння, яка не значно, але є більшою (а не меншою), ніж належна йому ідеальна частка. Тому право відповідача не порушено.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 пропонував ОСОБА_2 придбати належну йому 1/4 частину спірного домоволодіння, але така пропозиція залишилась без реагування позивача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про визначення порядку користування спірним майном.

Разом з тим, ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом в порядку ст. 364 ЦК України.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: