Справа № 544/909/16-ц
13 березня 2017 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Нагорної Н.В.,
за участі секретаря - Ралець О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пирятин заяву представника відповідача - адвоката Затенка Г.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу,
Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини були залишені без розгляду, а рішенням Пирятинського районного суду від 07 лютого 2017 року позовні вимоги про розірвання шлюбу були задоволені.
21 лютого 2017 року представник відповідача Затенко Г.В. звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення, в обґрунтування якої зазначив, що ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 07.02.2017 позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини були залишені без розгляду, а рішенням Пирятинського районного суду від 07.02.2017 позовні вимоги про розірвання шлюбу були задоволені. При винесенні рішення судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат, тому посилаючись на положення ч.1 ст.89, ст.220 ЦПК України просив стягнути з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_3 5352грн витрат на юридичні послуги.
У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність.
Інші сторони також у судове засідання не з'явились. Їх присутність не є обов'язковою.
Суд, розглянувши заяву про винесення додаткового рішення, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом частин 2, 3 цієї статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою.
У своїй заяві заявник зазначає, що відповідач має право на стягнення судових витрат з позивача відповідно до положення ч.1 ст.89 ЦПК України.
Проте такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки в силу вказаної норми таким право наділений відповідач у разі відмови позивача від позову. Однак, як убачається з матеріалів цивільної справи, позивач ОСОБА_2 не відмовлявся від позову, а лише просив залишити без розгляду його позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини. Тому судом була постановлена ухвала про залишення позовних вимог ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини без розгляду.
Також суд зазначає, що вказані у заяві витрати на правову допомогу були понесені відповідачем у зв'язку з розглядом позовних вимог про визначення місця проживання дитини. За результатами розгляду цих вимог судом постановлена ухвала про залишення цих вимог без розгляду. При цьому цивільним процесуальним законодавством постановлення додаткових ухвал не передбачено.
Крім того заявник зазначає, що при винесенні судом рішення не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.
Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Однак відповідно до змісту рішення Пирятинського районного суду від 07.02.2017 вказане рішення ухвалено повністю на користь позивача, тому судові витрати, понесені відповідачем, в силу ч.1 ст.88 ЦПК України не присуджуються з позивача на користь відповідача.
Отже, вимоги заявника Затенка Г.В. не грунтуються на законі, тому в задоволенні його заяви слід відмовити з указаних підстав.
Керуючись ч.1 ст.220 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Затенка Г.В. про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини та розірвання шлюбу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В.Нагорна