Справа № 342/1297/16-ц
Провадження № 2/342/135/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про втрату права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача, такою, що втратила право на користування житловим будинком, за адресою: с. Торговиця вул. Котляревського, 12 Городенківського району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Котляревського, 12 в с.Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прв на нерухоме майно № 75059022. Відповідач у справі - ОСОБА_2 була дружиною сина позивача - ОСОБА_3. Вони зареєстрували шлюб 29 липня 2004 року, після чого позивач погодився зареєструвати і відповідача у своєму житловому будинку. Рішенням Городенківського районного суду від 20 липня 2015 року шлюб між відповідачем та ОСОБА_3 розірваний, рішення набрало законної сили. Відповідач переїхала до своїх батьків у с.Серафинці Городенківського району. Відповідач перестала бути членом сім»ї позивача у липні 2015 року та добровільно переїхала на постійне проживання. ОСОБА_2 не проживає у житловому будинку позивача майже два роки, на ствердження чого подано акти обстеження матеріально побутових умов від 24.07.2015 року та від 20.12.2016 року. Оскільки відповідач не проживає в будинку позивача близько двох років, то й участі у витратах по його утриманню не приймає взагалі, всі витрати по сплаті комунальних платежів несе позивач самостійно, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями. Відповідач перестала бути членом сім»ї позивача, добровільно вибула на постійне місце проживання в інший будинок, а тому її реєстрація в будинку має суто формальний характер - лише згідно документів, а тому право на користування жилим приміщення вона втратила, проте добровільно вчинити необхідні дії для зняття з реєстраційного обліку відмовляється. Це порушує права та законні інтереси позивача, так як він позбавлений можливості оформити субсидію. Позивач з дружиною пенсіонери, одержують мінімальну пенсію. Після підняття цін на оплату газу та електричної енергії у позивача виникла потреба в оформленні субсидії. Однак, через те, що в будинку зареєстрована відповідач, позивачу при визначенні субсидії будуть враховуватися і її доходи, яких він не отримує.

В судове засідання позивач не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася із невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки.

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розміщеного в селі Торговиця, вул. Котляревського, 12 Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 75059022 від 07.12.2016 року.

Як слідує з виписки з погосподарської книги № 1512 від 30.11.2016 р., виданої Торговицькою сільською радою - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які належать на праві власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться за адресою с. Торговиця вул. Котляревського № 12 на його власній ділянці площею 0,2500 га (рішення 16 сесії від 31.12.1993 року "Про передачу земельної ділянки у власність"); проживає: ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_2 (невістка).

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 29.07.2004 року у Серафинській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 розірвано, що стверджено копією рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 20.07.2015 року по справі № 342/690/15-ц.

Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 24.07.2015 року, від 20.12.2016 року встановлено, що в господарстві ОСОБА_1 в с.Торговиця по вул. Котляревського, 12 зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка по даній адресі не проживає; комісія рекомендує в законному порядку зняти з місця реєстрації ОСОБА_2.

Оплату комунальних послуг здійснює ОСОБА_1, про що свідчать копії наданих квитанцій.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, на протязі 2-х років, не проживає в будинку по вул. Котляревського, 12 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, хоча зареєстрована в ньому.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову ОСОБА_1 діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивач, як власник будинку, є позбавлений можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача ОСОБА_2, яка на протязі 2-х років не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було.

Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Котляревського, 12 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України, Керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 218, 224-226, 294, 296 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком, за адресою: с. Торговиця вул. Котляревського, 12 Городенківського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Федів Л.М.