20 березня 2017 року м. Токмак
Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра» про звільнення майна з-під арешту,-
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра», яким просить скасувати дію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9125413; обєкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 30.09.2009, ВДВС Токмацького РУЮ, державний виконавець В.В. Олейнічев.
Позов обґрунтовує наступним.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 19.12.2016 року він є власником житлового будинку, та земельної ділянки загальною площею 0,0547 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Армійська, 56.
Токмацьким районним судом був винесений судовий наказ № 2-н-661 від 27.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 боргу на користь КС «Довіра» в сумі 6720,36 грн.
Відповідно до відповіді на адвокатський запит (отриманого 10.01.2017 року) Токмацьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби було повідомлено, що відповідно даних ЄДРВП виконавче провадження №15019043 з виконання судового наказу № 2-н-661 виданого 27.04.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 боргу на користь КС «Довіра» в сумі 6720,36 грн. було повернуто 23.12.2009 року на підставі п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», в звязку з відсутністю майна у боржника на яке за законом може бути звернено стягнення.
В звязку зі знищенням за строками давності виконавчого провадження зняти арешт з нерухомого майно не має можливості.
Додатково повідомлено, що згідно бази ЄДРВП з 2009 року і по теперішній час судовий наказ № 2-н-661 виданий 27.04.2009 року Токмацьким районним судом до Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не предявлявся.
Отже, борг ним був повністю сплачений у 2010 році, тому відповідач не предявляв виконавчий документ до виконавчої служби.
Позивач ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Представник відповідача ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра» в судове засідання 28.02.2017 року, 20.03.2017 року не з'явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив, заперечення проти позову не надав.
Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню як ґрунтований на законі, на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Право власності позивача на вище зазначене майно набув на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 19.12.2016 року реєстрові №№2203, 2204.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.03.2017 №82813680, на невизначене майно, все нерухоме майно позивача ОСОБА_1 накладений арешт нерухомого майна, підставою виникнення якого є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №б/н від 30.09.2009 року державного виконавця ВДВС Токмацького РУЮ ОСОБА_7
Постанова державного виконавця про арешт майна боржника, на підставі якої зареєстроване обтяження, прийнята при примусовому виконанні судового наказу Токмацького районного суду Запорізької області від 27.04.2009 року в справі №2-н-661/2009 про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 обласної Кредитної спілки «Довіра» в особі Токмацької філії №7 коштів за кредитним договором в розмірі 6672,00 грн., судового збору в розмірі 33,36 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15,00 грн., а разом 6720,36 грн., що підтверджується листом Токмацького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Запорізькій області від 30.12.2016 №23130/03, судовим наказом.

Відповідно до матеріалів справи №2-н-661/2009, 08.04.2010 року виконавче провадження з виконання вище вказаного судового наказу закінчене у зв'язку із сплатою боржником боргу в повному обсязі.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 3 ст.10, ст.60 ЦПК України обовязок доведення обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, покладено на сторони.

Згідно із розясненнями п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Цивільним кодексом України передбачені засади захисту права власності.

У п.п.4-6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» розяснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На сьогоднішній день відпали підстави для арешту майна, яке належить позивачу. Наявність арешту обмежує його право власності, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення майна з-під арешту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Із наведених вище доказів суд встановив, що позивач, як власник майна, має право на задоволення своїх вимог.

Вимога позивача про скасування арешту нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, ґрунтується на законі, підтверджена належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд, на підставі викладеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, так як нерухоме майно належить йому та є його особистою власністю, підстави для арешту майна відпали, у зв'язку із виконанням позивачем судового рішень, а нерухоме майно підлягає звільненню з-під арешту.

На підставі викладеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 391 ЦК України та керуючись ст.ст.3, 10, 11, 15, 57-60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної кредитної спілки «Довіра» про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.

Скасувати дію обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9125413; обєкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно; підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, б/н, 30.09.2009, ВДВС Токмацького РУЮ, державний виконавець В.В. Олейнічев.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: