Провадження № 2/752/1607/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
13.03.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог : Центр комунального сервісу про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення,
позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов»язання відповідача не чинити перешкоди у користуванні жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та вселення його в зазначене жиле приміщення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрований в кв.АДРЕСА_1, яка належить на праві власності його матері.
В зв»язку з хворобою бабусі, яка потребувала постійного догляду, в березні 2016 року він вимушений був переїхати до неї, однак після повернення в травні 2016 р. до квартири він виявив, що замки в дверях до квартири змінені.
Відповідач уникає спілкування і перешкоджає йому вселитись до квартири, якою він постійно користувався та зареєстрований.
Представник позивача в ході судового розгляду підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що відповідач перешкоджає позивачу користуватися спірною квартирою, в якій він проживав і зареєстрований, змінила замки та уникає спілкування, незважаючи на те, що вона є матір»ю позивача. Будь-яких пояснень щодо причин вчинення таких дій вона не надає.
Відповідач в судове засідання не з»явилась, про місце і час судового розгляду повідомлялась судом за місцезнаходженням. Судові повістки повернулись до суду без вручення.
На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2.
На момент розгляду справи в квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.
ОСОБА_1 є сином власника житла - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.
Звертаючись до суду позивач посилається на те, що відповідач не визнає його право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, копією звернення ОСОБА_1 до Голосіївського УП ГУ НП в м.Києві з приводу конфлікту з ОСОБА_2 щодо користування квартирою та відповіддю Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві від 28.09.2016 р. № К-3590/125/47/02-2016 за результатами розгляду звернення.
Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Відповідно до ст.150 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку
(квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок
користування цим приміщенням.
До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи,
зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення
сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх
права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди
між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про
безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
В силу положень ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Позивач був вселений в спірну квартиру та проживав в ній як член сім»ї власника.
Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
З врахуванням викладених доказів, суд вважає доведеним факт перешкоджання позивачу у користуванні з боку відповідача кв.АДРЕСА_1, право на користуванні якою він має як член сім»ї власника житла і в установленому законом порядку не був визнаний таким, що втратив право користування спірною квартирою.
З врахуванням викладеного, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в за»язку з чим суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Центр комунального сервісу про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і вселення задовольнити.
Зобов»язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні кв.АДРЕСА_1.
Вселити ОСОБА_1 в кв.АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя