Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/588/17
Справа № 279/5841/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі головуючого судді Шульги О.М.

з секретарем Башинською Н.М.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що 23.07.1992 року рішенням правління колгоспу «Прогрес» йому був проданий будинок №15-А по вул.Лугинській у с.Поліське Коростенського району Житомирської області. Платіжні документи про сплату колгоспу «Прогрес» вартості будинку не зберіглись, а колгосп «Прогрес» в період грудня 1999 року квітня 2000 року був реформований, у зв»язку з чим підтвердити факт купівлі-продажу житлового будинку не має можливості. Після продажу будинку він відкрито та безперервно володіє ним протягом 24 років. За власні кошти зробив ремон, побудував огорожу, посадив сад. За час володіння будинком позовів про повернення будинку попередньому власнику не пред»являлось. Просить рішенням суду визнати за ним право власності на житловий будинок №15-А з надвірними будівлями по вул.Лугинській у с.Поліське Коростенського району Житомирської області.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити з підстав зазначих у позові. Вказав, що будинок, з приводу якого порушено спір, було ним куплено у колгоспа «Прогрес», однак документи на підтвердження даного факту не збереглись, оскільки дружина їх ненавмисно спалила в грубі.

Представник відповідача проти позову не заперечив та пояснив, що в погосподарській книзі зазначено попереднього власника будинку №15-А по вул.Лугинській в с.Поліське, а також міститься відмітка щодо належності будинку колгоспу «Прогрес». Десь у 1999 році колгосп було ліквідовано, майно реалізовано арбітражним керуючим. Деяке майно було передано на баланс сільської ради, однак будинок, з приводу якого порушено спір, не на баланс передавався .

Свідок ОСОБА_3 показала, що позивач є чоловіком її сестри. В 90 роках вони купили у колгоспі «Прогрес» хату, яку по даний час опорядковують.

Свідок ОСОБА_4 показала, що працювала в колгоспі «Прогрес», і їй відомо про те, що на правлінні розглядалось питання про продаж будинку ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач просить визнати право власності на будинок №15-А по вул.Лугинській в с.Поліське Коростенського району за набувальною давністю. З архівного витягу з протоколу засідання правління колгоспу «Прогрес» с.Поліське Коростенського району від 23.07.1992 року слідує, що на порядку денному розглядалась заява ОСОБА_1 ОСОБА_5 про продаж хати по вул.Лугинській та ухвалено про продаж жилого будинку по вул.Лугинській, 15-А ОСОБА_1

Згідно копії технічного паспорту КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» будинок №15-А по вул.Лугинській в с.Поліське Коростенського району проінвентаризовано 21.11.2016 року, на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт .

З паспортних даних позивача та пояснень останнього слідує, що він з 13.05.1981року зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивач зазначив, що будинок №15 по вул.Лугинській у с.Поліське Коростенського району було ним придбано за рахунок власних коштів, отже він вважає себе власником даного будинку, проте із-за втрати документів не може підтвердити даний факт.

За змістом ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні ;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Отже за вищенаведеними нормами об'єктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст.344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння.

Враховуючи те, що майно, з приводу якого порушено спір, було придбано на підставі угоди купівлі-продажу між позивачем та власником майна, яку на даний час позивач підтвердити не має можливості, однак фактично вважає себе власником цього майна, про що зазначає як в позовній заяві так і в судовому засіданні, тому підстави для визнання за ним права власності на це майно на підставі ст.344 ЦК України відсутні.

Керуючись ст. ст.10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.344 ЦК України, Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до територіальної громади виконавчого комітету Поліської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів апеляційної скарги.

Суддя :