Справа № 466/8366/16 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/1765/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу - Міхнова Олега Володимировича на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Міхнов Олег Володимирович про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И Л А :

27.09.2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Міхнов О.В. про розірвання договору довічного утримання, укладеного 30.09.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 2460, скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язати приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В. повернути ОСОБА_3 свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 12.12.1995 року та судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що 30.09.2014 року між нею та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір довічного утримання (догляду). За умовами цього договору вона передала у власність ОСОБА_5 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1, а остання зобов'язалась довічно утримувати та доглядати її, а саме: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі: забезпечення щоденним 3-ох разовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря) за бажанням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг(прання постільної білизни, послуги перукарні тощо); забезпечення згідно рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості); у разі смерті відчужувача , набувач зобов'язаний поховати її.

Однак після укладення договору відповідач ОСОБА_5 не виконує взяті на себе договірні зобов'язання, не звертає уваги на її потреби, стан здоров'я , не забезпечує її продуктами харчування, не купує медикаменти, не надає побутові послуги. Оскільки розірвати договір довічного утримання та догляду в добровільному порядку відповідач відмовляється, вона, позивач, вимушена звернутися до суду із даним позовом.

З огляду на такі факти просить постановити рішення, яким розірвати договір довічного утримання та догляду, який був укладений з відповідачем ОСОБА_5 30.09.2014 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Розірвано договір довічного утримання, укладений 30.09.2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим Олегом Володимировичем та зареєстрований в реєстрі за № 2460.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов"язано приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В. повернути ОСОБА_3 свідоцтво № НОМЕР_1 від 12.12.1995 року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу - Міхнов Олег Володимирович. Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім цього, вважає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу - Міхнова Олега Володимировича підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.ст. 744, 745 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утримання та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, а договір довічного утримання, за яким передається нерухоме майно - підлягає також державній реєстрації.

Згідно ст.ст. 755, 756 цього ж Кодексу договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем своїх обов'язків за договором. Відчужувач набуває право власності на майно, яке ним було передано, і має право вимагати його повернення.

Як вбачається з матеріалів справи, що 30.09.2014 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5 був укладений договір довічного утримання(догляду), який був посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Міхновим О.В. та зареєстрований в реєстрі за №2459.

За умовами вищевказаного договору позивач ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_5 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_1, а остання зобов'язалась довічно утримувати та доглядати її, а саме: забезпечення її житлом шляхом збереження права безоплатного по життєвого проживання у відчужуваній квартирі: забезпечення щоденним 3-ох разовим калорійним харчуванням(сніданок, обід і вечеря) за бажанням; забезпечення придатним для носіння одягом та взуттям; здійснення догляду та необхідної допомоги; надання побутових послуг(прання постільної білизни, послуги перукарні тощо); забезпечення згідно рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості); у разі смерті відчужувача, набувач зобов'язаний поховати її.

Також встановлено, що ОСОБА_5 позов визнала, і погодилася з вимогою позивача про необхідність розірвання договору довічного утримання(догляду), який був 30.09.2014 року укладений між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_5

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з тих обставин, відповідач ОСОБА_5 належним чином не виконувала взяті на себе за вказаним договором зобов'язання, зокрема, не забезпечувала позивача ОСОБА_3, яка є особою похилого віку, необхідним доглядом, не купляла їй ліки, не надавала побутових послуг. Крім цього, вона рідко відвідувала ОСОБА_3 та рідко ночувала у квартирі, в зв"язку з чим прийшов до висновку про необхідність розірвання договору довічного утримання укладеного між позивачем та відповідачем, та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними, оскільки вони ґрунтуються на дійсних обставинах справи та вимогах закону.

Відповідач ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції повторно наголосила, що позов ОСОБА_3 визнає. З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року ОСОБА_5 повністю погоджується та просить таке залишити без змін.

Разом з тим, колегія не може у повній мірі погодитися з рішенням суду в частині зобов"язання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова О.В. повернути ОСОБА_3 свідоцтво № НОМЕР_1 від 12.12.1995 року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Міхнов Олег Володимирович залучений по даній справі в якості третьої особи, а не відповідача, а тому зобов"язання останнього вчинити певні дії, у даному випадку, не ґрунтується на вимогах закону.

А тому, рішення суду в частині зобов"язання третьої особи вчинити дії - підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст. ст.316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу - Міхнова Олега Володимировича - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року в частині зобов"язання приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Міхнова Олега Володимировича повернути ОСОБА_3 свідоцтво №НОМЕР_1 від 12.12.1995 року про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням рішення законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк