Справа № 219/755/16-ц
Провадження № 2/219/27/2017
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Наумової А.І.,

представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1, ,

відповідача за первісним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_3

до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

про визнання припиненим іпотеки

та зустрічним позовом про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_3 (далі Позивач, ОСОБА_3В.) звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі Відповідач, Банк), який згодом був уточнений, про визнання припиненим договору застави №75 від 15 червня 2007 року.

Як на підставу своїх вимог Позивач посилається на ті обставини, що 15 червня 2007 року між батьком ОСОБА_3- ОСОБА_4 та відповідачем по справі - філії ВАТ "Державний ощадний банк України" був укладений кредитний договір №75, згідно якого ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 18 000 доларів США та іпотечний договір №75, предметом якого є нерухоме майно: трикімнатна квартира, що знаходиться в місті Артемівську Донецької області по вулиці Чайковського 6/61. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 12 лютого 2010 року по справі №2-2096-2010 позов філії ВАТ "Державний ощадний банк України» про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості був задоволений та стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором 120870,83 гривні, а також судові витрати. 15 липня 2015 року ОСОБА_4 помер та 03 грудня 2015 року ОСОБА_3 подала заяву про прийняття спадщини залишеної після смерті і батька - ОСОБА_4 та 19 січня 2015 року їй було видано свідоцтво про право спадщину за законом. В нотаріальній конторі вона дізналася, що у батька на квартиру накладений арешт згідно постанови державного виконавця, у звязку з чим вона звернулася до МРУЮ м. Артемівська, які дали їй рахунки для погашення заборгованості по кредитному договору №75, стягнені на підставі рішення суду від 12 лютого 2010 року. ОСОБА_3 виконала рішення суду в повному обсязі сплативши вказану в рішенні суму заборгованості, у тому числі і виконавчий збір. Виконавча служба міста Артемівська винесла постанову про закриття виконавчої справи у звязку з повним виконанням. Отримати свідоцтво про право спадщини за законом на вищезазначену квартиру ОСОБА_3 не може у звязку з відсутністю оригіналів документів. Як стало відомо ОСОБА_3, оригінали документів: договір купівлі-продажу квартири №61 будинку №6 розташованої в місті Артемівську Донецької області по вулиці Чайковського на імя її батька - ОСОБА_4 від 27.02.2007 згідно п.1.1 Кредитного договору №75 від 15.06.2007 року, знаходяться у відповідача - філії ВАТ "Державний ощадний банк України" у звязку з чим Позивач просить, визнати припиненим іпотечний договір №75 від 15 червня 2007 року укладеного ОСОБА_4 та філії ВАТ "Державний ощадний банк України» посвідченого Першою державною нотаріальною конторою міста Артемівська Донецької щодо заборони відчуження квартири №61 будинку №6 розташованої в місті Артемі Донецької області по вулиці Чайковського.

До початку розгляду справи по суті Банком пред'явлено зустрічний позов до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по кредитному договору № 75 від 15 червня 2007 року у загальній сумі 7 272,88 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України на 18.02.2016 р. (1 дол. США -26,7237) складає 194 358,27 грн. у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 2 550,00 дол. СІІІА (дві тисячі пятсот пятдесят доларів США), що складає 68 145,44 грн.; заборгованість за простроченим кредитом - 4 701,84 дол. США (чотири тисячі сімсот один долар США 84 центи), що складає 125 650,56 грн.; пеня за простроченим боргом - 21,04 дол. США (двадцять один долар США 04 центи), що складає 562,27 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 915,38 грн.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, наполягав на їх задоволенні, заперечував щодо задоволення вимог зустрічного позову посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Представник Банку у судовому засіданні та письмових поясненнях проти позову заперечувала у повному обсязі, посилаючись на ті обставині, що у звязку з тим, що ОСОБА_4 не виконував свої обовязки за кредитним договором №75 від 15 червня 2007 року, станом на 12 лютого 2010 року за ним утворилась заборгованість у сумі 120 870, 83 грн., що в еквіваленті становило 14976,94 доларів США (за курсом 8,01). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2010 року у справі № 2-2096-2010 було стягнуто на користь Банку з ОСОБА_4 заборгованість у вищевказаній сумі. У подальшому Банком було отримано та предявлено до виконання відповідний виконавчий лист про стягнення заборгованості у вказаній сумі, в результаті чого 20 липня 2010 року державним виконавцем було відкрите відповідне виконавче провадження. В рамках виконавчого провадження щомісячно з пенсії ОСОБА_4 починаючи з 01 березня 2012 року, відраховувалась певна сума, яка зараховувалась в погашення боргу. У звязку з тим, що валютою кредиту визначений долар США, облік заборгованості на рахунках банку також здійснюється у доларах США. За умовами кредитного договору, погашення кредиту має відбуватись у доларах США. Будь який інший порядок не передбачений. Таким чином, сума у гривнях, що надходила на рахунки Банку від державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження, конвертувалась у долари США та зараховувалась у погашення заборгованості за кредитом. 15 липня 2015 року позичальник ОСОБА_4 помер, про що Банку відомо не було. Станом на вказану дату заборгованість Позичальника становила 11380,65 доларів США. Про факт смерті позичальника Банк дізнався лише з позовної заяви ОСОБА_3 до Банку. 01 лютого 2016 р. Банком від відділу ДВС Артемівського МРУЮ були отримані грошові кошти у сумі 102857,65 грн. в погашення заборгованості ОСОБА_4 Після конвертації у долари США за курсом іноземних валют, встановленим на 01 лютого 2016 року становив 25 555грн., яке було зараховано в погашення кредитної заборгованості. Таким чином, керуючись нормами ст.ст.1281-1282 ЦК України, ОСОБА_3, як спадкоємиця померлого боржника, мала погасити заборгованість у вказаній сумі, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину - квартири №61, розташованої по вул. Чайковського, буд.6, у м. Артемівськ Донецької області. Отже, якщо урахувати , що сума грошових коштів, отримана Банком від відділу ДВС Артемівського МРУЮ, була внесена ОСОБА_3, то залишок заборгованості за предмет іпотеки станом на 14 листопада 2017 року (дата надання Позивачем уточненої позовної заяви до суду) становить 4475,05 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становило: 25,6303 * 4475,05 = 114696.87грн. Таким чином, інформація ОСОБА_3 про виконання нею у повному обов'язку як спадкоємця є недоведеною, непідтвердженою та необґрунтованою. На підставі викладеного, Банку просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

15 червня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, було укладено кредитний договір № 75 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого ОСОБА_4 було надано грошові кошти в сумі 18 000,00 доларів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 14% річних з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 14 червня 2017 року (т.1 а.с.6-9).

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між сторонами був укладений іпотечний договір №75 (далі Договір іпотеки), згідно із умовами якого для забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним Кредитним договором іпотековадавець передає в іпотеку трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 27 лютого 2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 за №1283.Вартість предмета іпотеки становить 137 744,00 грн. (т.1 а.с.10-13).

Зазначені договори підписані сторонами із строком дії до повного виконання сторонами зобовязань за ними (п.8.1 та п.9.1 відповідно).

12 лютого 2010 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області, було винесено рішення суду по справі №2-2096-2010 за позовною заявою ВАТ «Державного ощадного банку України» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, згідно якого з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість по кредиту у сумі 120 870, 83 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1189 грн. 67 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн. Рішення набуло законної сили 23 лютого 2010 року та видано виконавчий лист №2-2096 (т.1 а.с. 3-4).

Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-НО №915929, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 15 липня 2015 року, про що складено відповідний актовий запис №1576, ОСОБА_4 помер 15 липня 2015 року (т.1 а.с.4 зворотній бік).

Відповідно до платіжного доручення №47 від 29 січня 2016 року, було сплачено 102 857,65 грн. заборгованості з ОСОБА_4 на користь Банку згідно в/л.2-2096 від 12 лютого 2010 року (т. 1 а.с.115).

Згідно до постанови від 01 лютого 2016 року, ВП №18898874, виконавче провадження за виконавчим листом №2-2096 закінчено (т.1 а.с.37).

Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №874, ОСОБА_3, зокрема, отримала спадщину, яка складається з квартири АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27 лютого 2007 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, за реєстровим №1283 (т.1 а.с.109).

Відповідно до звіту про оцінку майна ринкова вартість трикімнатної квартира АДРЕСА_3 станом на 15 липня 2015 року складає 152 800 грн. Зазначений звіт складений незалежним експертом-оцінщиком та не заперечувався щодо розміру вартості обома сторонами (т.3 а.с. 114).

Згідно до наданої довідки Банку від 29 листопада 2016 року №20-18/2942, станом на 15 липня 2015 року заборгованість за Кредитним договором складає 11 380, 65 дол. США, з яких: строкова кредитна заборгованість у сумі 3600,00 дол. США; прострочена кредитна заборгованість у сумі 7759,61 дол. США; пеня у сумі 21,04 дол. США (т.1 а.с.125).

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Порядок прийняття спадщини визначений Главою 87 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з нормою статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, абодень, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Як уже встановлено судом, позичальник за Кредитним договором ОСОБА_4 помер 15 липня 2015 року та ОСОБА_3 у встановленому законом порядку прийнято спадщину та отримано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12 травня 2016 року на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_2, яка за життя належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 27 лютого 2007 року приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, за реєстровим №1283.

Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязане з його особою і у звязку з цим не може бути виконане іншою особою. Перелік зобовязань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобовязання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

Відповідно до платіжного доручення ОСОБА_3 №47 від 29 січня 2016 року, було сплачено 102 857,65 грн. заборгованості з ОСОБА_4 на користь Банку згідно в/л.2-2096 від 12 лютого 2010 року та постановою від 01 лютого 2016 року ВП №18898874 закінчено виконавче провадження за виконавчим листом №2-2096, який виданий на виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 лютого 2010 року у справі №2-2096-2010 за позовною заявою ВАТ «Державного ощадного банку України» до ОСОБА_4, згідно якого присуджено до стягнення заборгованість по кредиту у сумі 120 870, 83 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1189 грн. 67 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 120 грн.

Слід зазначити, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою ст. 625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Аналізуючи вищезазначені цивільно-правові норми слід дійти висновку про те, що правила статті 1281 ЦК України регулюють порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців щодо виконання зобовязань спадкодавця перед своїм кредитором, а не порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Строк, в межах якого іпотекодержатель може звернутися з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлюється загальними положеннями про позовну давність (глава 19 ЦК України).

Банк скористався правом вимоги до спадкоємця ОСОБА_3 як правонаступника боржника у межах встановленого шестимісячного строку від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини (січень 2016 року) шляхом предявлення 01 березня 2016 року зустрічного позову про стягнення заборгованості за Кредитним договором, що сторонами по суті не заперечувалось.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено підстави припинення іпотеки, однак такої підстави, як смерть іпотекодавця, положення зазначеної норми не містять.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, якщо боржник та іпотекодавець одна й та сама особа, то після її смерті до спадкоємця в разі порушення боржником своїх зобовязань переходять обовязки іпотекодавця у межах вартості предмета іпотеки.

Установлено, що ОСОБА_7 був позичальником за кредитним договором і іпотекодавцем за договором іпотеки, тобто одночасно виступав і боржником, і іпотекодавцем. У звязку з його смертю відкрилася спадщина, яку прийняла відповідач ОСОБА_3, перебравши на себе обовязки іпотекодавця в межах вартості предмета іпотеки. Однак звернення стягнення на предмет іпотеки є можливим лише за умови, якщо зобовязання боржником було порушене.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, зобовязання за Кредитним договором виконані не у повному обсязі. Згідно наданої довідки Банку від 29 листопада 2016 року №20-18/2942, станом на 15 липня 2015 року (час відкриття спадщини) заборгованість за Кредитним договором складає 11 380, 65 дол. США, з яких: строкова кредитна заборгованість у сумі 3600,00 дол. США; прострочена кредитна заборгованість у сумі 7759,61 дол. США; пеня у сумі 21,04 дол. США.

Відповідно до висновку про вартість майна станом на 15 липня 2015 року (час відкриття спадщини), ринкова вартість квартири №61, загальною площею 64,3 кв.м., що розташована за адресою: донецька область, м. Артемівськ, вул. Чайковського буд.6, складає 152800,00 грн. Сторони не мали заперечень щодо визначеної у висновку вартості предмета іпотеки.

Отже, з урахуванням здійсненої позивачем сплати заборгованості в сумі 102 857,65грн., вартості предмета іпотеки, суд приходить до висновку, що сума основної заборгованості за Кредитним договором складає 1868,84 доларів США, що по суті позивачем не заперечувалось. Отже, в іншій частині вимоги про стягнення заборгованості в сумі 5383,00 доларів США є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 21,04 доларів США за порушення зобовязань за Кредитним договором, суд зазначає, що вони не ґрунтуються на нормах законодавства і не підлягають задоволенню, оскільки, з урахуванням положення ст.1282 ЦК України та згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідно до якої, оскільки боржник/відповідач є громадянином України, який зареєстрований та постійно проживає в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція (відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р м. Артемівськ (м. Бахмут) Донецької області відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція), на підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», штрафні санкції за укладеним ним кредитним договором після 14.04.2014 року нараховувати заборонено.

З підстав вищевикладеного, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. Тобто, в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За змістом положень ч.5 ст.3, ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку», ст.589, 593, 599 ЦК України, іпотека має похідний характер від основного зобов'язання, є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору і припиняється належним виконанням основного зобовязання.

Як було встановлено судом при розгляді справи, визнано і підтверджено представником позивача, зобов'язання за Кредитному договором ОСОБА_3 не виконано, тому підстави для припинення основного зобов'язання відсутні.

З огляду на викладене вимога позивача про визнання припиненим договору іпотеки №75 від 15 червня 2007 року є не ґрунтується на нормах законодавства, не доведена належним чином і задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 10, 11, 57-60, 64, 74, 88,169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання припиненим договору іпотеки №75 від 15 червня 2007 року відмовити.

Зустрічні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №75 від 15 червня 2007 року в сумі 1868,84 доларів США.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №75 від 15 червня 2007 року в сумі 5404,04 доларів США, яка складаються з: заборгованості за кредитом в сумі 5383,00 доларів США та пені в сумі 21,04 доларів США відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» витрати зі сплати судового збору в сумі 749,14грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.В.Давидовська