Провадження № 2/752/2284/17
У Х В А Л А

21.04.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І. суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шкірай М.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд -

Встановив

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заявник звернувся до суду і вказаною заявою, в якому просила суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частину земельної ділянки розміром 0,4997 га. Київська обл., Києво-Святошинський р-н., Крюківщинська сільська рада, цільове призначення - для індивідуального садівництва , кадастровий номер НОМЕР_2, зареєстрована за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Заява мотивована тим, що існує загроза утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а саме вказана частина земельної ділянки може бути відчужена відповідачем, оскільки він в розмовах заявляв про це.

Вивчивши матеріали справи щодо, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З роз'яснень Пленуму Верховного суду України викладених в п. 4 постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Позивач взагалі в свої заяві посилається на правові підстави ст. 133 ЦПК України, яка регулює порядок забезпечення доказів.

Враховуючи, суд приходить до висновку, в порушення вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України та з огляду на зазначені положення постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, в заяві про забезпечення позову, не надано доказів, потрібних для забезпечення позову, а саме не наведено обґрунтування існування високої ймовірності, що відповідачем може бути здійснено відчуження вказаної земельної ділянки, про що йдеться в заяві про забезпечення позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 208-210 ЦПК України, -

Ухвалив

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя