У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 08 листопада 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: представника відповідачаЗавгородньої І.М., Мазур Л.М., Піцикевича В.В., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, за касаційними скаргами Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність» та публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 травня 2017 року, в с т а н о в и л а: У липні 2013 року ОСОБА_7 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 25 липня 2003 року він працював у відповідача на посаді головного інженера і був звільнений 01 лютого 2013 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що при звільненні з роботи відповідач не провів повного розрахунку по заробітній платі, ОСОБА_7 просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» (далі - ПАТ «Концерн Хлібпром») на його користь заборгованість по заробітної плати в сумі 19 890 гривень 82 копійки, вихідну допомогу в розмірі середньої заробітної плати в сумі 3 793 гривні 51 копійку, середній заробіток за час затримки розрахунку з 01 лютого 2013 року по день ухвалення судового рішення, що станом на 30 липня 2013 року становив 22 835 гривень 96 копійок, та моральну шкоду у сумі 5 000 гривень. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року позов ОСОБА_7 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Концерн Хлібпром» на користь ОСОБА_7 заборгованість по заробітній платі у сумі 19 890 гривень 82 копійок. Стягнуто ПАТ «Концерн Хлібпром» на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 09 липня 2014 року рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 жовтня 2013 року скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2014 року рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року залишено без змін. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 18 лютого 2015 року рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2014 року залишено без змін. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року відмовлено Всеукраїнській професійній спілці «Співдружність» у прийнятті апеляційної скарги на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ від 25 січня 2017 року ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року скасовано, справу передано до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 травня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність» на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 рокузакрито. У касаційних скаргах Всеукраїнська професійна спілка «Співдружність» та ПАТ «Концерн Хлібпром» просять скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Постановляючи ухвалу про закриття апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваним рішенням не вирішено питання щодо прав та обов'язків Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність», а тому в останньої відсутнє право апеляційного оскарження. Однак погодитися з таким висновком суду апеляційної інстанції не можна. Статтею129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з п. 8 ч. 3 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини). Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві. Відповідно до ч. 1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. За змістом цієї статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року (справа № 6-885цс15). Оскаржуючи рішення суду першої інстанції, Всеукраїнська професійна спілка «Співдружність», яка не брала участі у розгляді справи в суді першої інстанції, вважала, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її права та обов'язки. Так, рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2013 року стягнуто з ПАТ «Концерн Хлібпром» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 19 890 гривень 82 копійки, яка визначена шляхом відрахування різниці від належної до сплати позивачу загальної суми заробітної плати та виплаченої суми, а також стягнуто 1 000 гривень на відшкодування моральної шкоди відповідно до статті 237-1 КЗпП України. Визначену за рішенням суду суму не було виплачено позивачу відповідно до його окладу з урахуванням укладеної Галузевої угоди. Згідно з умовами договору від 01 серпня 2010 року № 12/Пр, укладеного між Всеукраїнською професійною спілкою «Співдружність» та ПАТ «Концерн Хлібпром», спілка зобов'язалася сплачувати на користь ПАТ «Концерн Хлібпром» відповідні суми штрафів у випадку встановлення судом порушення останнім трудового законодавства відносно своїх працівників, у зв'язку з чим Всеукраїнською професійною спілкою «Співдружність» задоволено вимогу ПАТ «Концерн Хлібпром» від 27 червня 2016 року № 474/12 про сплату штрафів у розмірі 50 гривень та 2 089 гривень 08 копійок. Оскільки рішенням суду вирішено питання про стягнення з ПАТ «Концерн Хлібпром» суми заборгованості по заробітній платі, а Всеукраїнська професійна спілка «Співдружність» зобов'язалася сплачувати на користь ПАТ «Концерн Хлібпром» відповідні суми штрафів у випадку встановлення судом порушення останнім трудового законодавства відносно своїх працівників, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у заявника права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов'язки, є передчасним та суперечить змісту ст. 292 ЦПК України. Постановляючи ухвалу, апеляційний суд не виконав вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України, відповідно до якої висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи. За таких обставин у силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до цього ж суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Керуючись ст. ст. 335, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційні скарги Всеукраїнської професійної спілки «Співдружність» та публічного акціонерного товариства «Концерн Хлібпром» задовольнити частково. Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 травня 2017 року скасувати, справу направити до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович Л.М. Мазур