Справа № 489/6413/16-ц
Номер провадження 2/489/758/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

15 березня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості,

встановив

В грудні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між сторонами було укладено кредитний договір, згідно з яким відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 800 грн., а останній зобов'язувався сплатити відсотки за користування кредитними коштами та повернути кредит у строк до 09.08.2015. Станом на 24.11.2016 відповідач зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 8312 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

27.07.2015 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №12, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 800 грн., а останній зобов'язувався сплатити відсотки за користування кредитними коштами та повернути кредит у строк до 09.08.2015.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 27.07.2016 відповідач отримав 800 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія анкети - заяви, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором №12 від 27.07.2015 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з розрахунку заборгованість станом на 24.11.2016 становить 8312,00 грн., з яких: 800 грн. - заборгованість за кредитом; 144 грн. - заборгованість по відсоткам; 7368 грн. - пеня.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Суд з врахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, вважає розмір даної вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 7368 грн. необґрунтовано завищеним, оскільки він значно перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. Тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені за прострочене зобов'язання, розмір якої визначити в сумі 3000,00 грн.

Виходячи з наведених норм матеріального права та обставин справи, суд приходить до висновку про порушення відповідачем взятих зобов'язань, а тому позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості з позичальника.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 647,66 грн., що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, пропорційно до задоволеної частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за кредитним договором №12 від 27.07.2015 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" яка становить 3944 (три тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп., з яких: 800 грн. - заборгованість за кредитом; 144 грн. - заборгованість по відсоткам; 3000 грн. - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" судовий збір у розмірі 647,66 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв