АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5892/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Шкоріної О.І. , Стрижеуса А.М.,

при секретарях Юрченко А.С., Казанник М.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 1 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «Кручі Дніпра», ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_3, діючи на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_5, звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовом про визнання недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_5, інформацію, поширену в газеті «Бульвар ОСОБА_10» НОМЕР_1 за грудень 2015 року на сторінках 2, 3, 11 під загальним заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1 не будут найдены, названы и наказаны», а саме:

«...найдут виновных в поджоге, отремонтируют здание и вернут в него кино, но вместо этого «активисты» под руководством ОСОБА_8 и ОСОБА_5 стали настойчиво требовать от киевских властей заключения договора аренды кинотеатра именно с ОСОБА_9...»;

«...ОСОБА_5 и иже с ними - часть рейдерской схемы по отжатию кинотеатра [...] все происходящее вокруг «Жовтня» было спецоперацией, организованной преступной бандой...»;

просив зобов'язати TOB «Видавничий дім «Кручі Дніпра» в найближчому запланованому випуску газети «Бульвар ОСОБА_10» здійснити спростування поширеної недостовірної інформації шляхом опублікування на тій же сторінці (2, з можливим продовженням на сторінках 3, 11) тим же шрифтом наступного змісту спростування (наводиться мовою, якою випускається газета):

ОПРОВЕРЖЕНИЕ. Наше издание опровергает информацию, которая была опубликована в декабре 2015 в очередном номере газеты «Бульвар ОСОБА_10» - НОМЕР_1. Редакция газеты не имеет достоверных подтверждений того, что ОСОБА_5 совершал действия, которые могут быть охарактеризованы, как «поджог кинотеатра и замыливание глаз общественности», «рейдерская схема по отжатию кинотеатра», участие в «спецоперации, организованной преступной бандой». Мы не располагаем какими-либо достоверными подтверждениями того, что ОСОБА_5 в действительности не является гражданским активистом или имел какой-либо преступный мотив для организации и участия в акции «Врятуй Жовтень». Также мы не располагаем какими-либо достоверными подтверждениями того, что ОСОБА_5 управлял группой людей, которые в действительности не являлись активистами и/или настойчиво выдвигали на акции единственное требование о «заключении договора аренды кинотеатра с ОСОБА_9». Действительный перечень требований акции в поддержку Кинотеатра «Жовтень», которая состоялась под стенами КГГА с участием ОСОБА_5 31.10.2014, был таковым:

1. проведение эффективного и прозрачного расследования и привлечение к ответственности заказчиков и исполнителей поджога кинотеатра «Жовтень»;

2.выделение средств на возобновление кинотеатра из городского бюджета;

3. восстановление помещения согласно оригинальным проекту и целевому назначению кинотеатра;

4.предоставление ООО «Киноман» возможности заключить договор аренды на прозрачных условиях;

5. гарантирование того, что кинотеатр вместе с участком не будет передан коммерческим структурам;

6. озвучивание конкретных шагов касаемо защиты культурного и исторического наследия Киева. Сведения, которые содержались в статье и не нашли подтверждения своей достоверности были опубликованы со слов ОСОБА_6.»;

просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку 2700грн моральної шкоди, 3500грн витрат на правову допомогу та 2610грн судового збору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 1 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факт порушення його честі, гідності та ділової репутації, а також що інформація, яку просить позивач спростувати як недостовірну, є оціночними судженнями, які не підлягають спростуванню та перевірці на предмет відповідності фактичним даним, у зв'язку з чим уважав відсутніми підстави для задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2017 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній доводів і просив її задовольнити; представник відповідача ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити і залишити без змін законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції. Інші належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з'явились, заяв та клопотань не подали, що відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку про відступіть підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є захист честі, гідності і ділової репутації фізичної особи - позивача як засновника Громадської організації «Врятуй Жовтень», громадського активіста, правозахисника та організатора публічних акцій, які на його думку порушені розповсюдженням відповідачами недостовірної інформації про нього шляхом розміщення в газеті «Бульвар ОСОБА_10» НОМЕР_1 (НОМЕР_2), видавцем якої є ТОВ «Видавничий дім «Кручі Дніпра», статті автора ОСОБА_7 під загальним заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1 не будут найдены, названы и наказаны».

Чинним законодавством чітко не визначені поняття гідності, честі, ділової репутації, проте, ці морально-етичні категорії є особистими немайновими правами особи, яким законом надано статусу об'єктів судового захисту у разі їх порушення. Отже, встановлення факту порушення немайнових прав позивача є предметом доказування у даній справі.

У відповідності до ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої, зокрема, поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Разом з тим, поширювати інформацію, що викликає суспільний інтерес, є завданням преси, якому кореспондується право суспільства одержувати таку інформацію. Стаття 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає право журналістів розповсюджувати інформацію, що становить громадський інтерес, за умови, що вони діють сумлінно та використовують перевірену фактичну базу, наводять достовірну і точну інформацію і не посягають на репутацію і права інших осіб.

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_5 просив визнати поширену про нього інформацію недостовірною та такою, що порочить його гідність, честь і ділову репутацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події і явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності. Отже, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані. Згідно зі ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Інформація - предмет позову у даній справі («...найдут виновных в поджоге, отремонтируют здание и вернут в него кино, но вместо этого «активисты» под руководством ОСОБА_8 и ОСОБА_5 стали настойчиво требовать от киевских властей заключения договора аренды кинотеатра именно с ОСОБА_9...»; «...ОСОБА_5 и иже с ними - часть рейдерской схемы по отжатию кинотеатра [...] все происходящее вокруг «Жовтня» было спецоперацией, организованной преступной бандой...») - це взяті з контексту статті фрази, які самі по собі, у відриві з цілісного тексту, не несуть зрозумілої смислової нагрузки, адже їх сприйняття і розуміння неможливе без прочитання повного тексту.

Після прочитання тексту вцілому стає зрозумілим, що інформація в ньому подається автором ОСОБА_7 від імені безпосереднього учасника описаних у тексті подій ОСОБА_6 та з його слів, наприклад: «Я сделал вывод: …ОСОБА_5 и иже с ними - часть рейдерской схемы по отжатию кинотеатра…»(ас23); фраза «...найдут виновных в поджоге, отремонтируют здание и вернут в него кино, но вместо этого «активисты» под руководством ОСОБА_8 и ОСОБА_5 стали настойчиво требовать от киевских властей заключения договора аренды кинотеатра именно с ОСОБА_9...» є відповіддю ОСОБА_10 на поставлене самому собі питання-роздум щодо очікувань киян, які взяли участь в акції «Врятуй Жовтень» з урахуванням обставин, що стали йому відомі у зв'язку із цією акцією і подіями навколо підпалу кінотеатру (ас21).

Зазначене дає підтвердження правильності висновків суду першої інстанції про те, що інформація - предмет позову - є оціночними судженнями її авторів (ОСОБА_6 як учасника подій та розповідача про них і ОСОБА_7 як автора статті, підготовленої на підставі повідомлень ОСОБА_6), які з огляду на положення статті 10 Конвенції та ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують і не містять у собі посилань і зазначень, у чому конкретно полягає неправильність оскаржуваного рішення, а зводяться до фактичного викладення обставин, якими позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, та їх аналізу через призму власних інтересів і власного розуміння норм права, що регулюють спірні правовідносини, проте, зазначені обставини вірно встановлені судом, а доказам на їх підтвердження у відповідності до положень ст.212 ЦПК України дана належна правова оцінка.

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які сторони посилались в обгрунтування своїх вимог і заперечень, і, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обгрунтоване рішення. Передбачених ст.309 ЦПК України підстав для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,313,315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити. Рішення Печерського районного суду міста Києва від 1 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О.Антоненко

Судді А.М.Стрижеус

О.І.Шкоріна