Справа № 159/3239/17
Провадження № 2/159/1089/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

Позивач 31.08.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить розмір аліментів, що визначений за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.06.15 р. збільшити до суми 1 500 грн. щомісячно з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини сторін: - дочки ОСОБА_4, 19.04.13 р. н.. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у шлюбі з 14.01.12 р. по 17.06.15 р., що був розірваний у судовому порядку за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області.. За час шлюбу у сторін народилась спільна дитина: дочка ОСОБА_4, 19.04.13 р. н.. Зазначає, що за рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 03.06.15 р. було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної вище неповнолітньої дитини сторін у розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 24.04.15 р.. Спільна дитина сторін проживає з нею, перебуває на повному її утриманні. Коштів, сплачуваних відповідачем, недостатньо для задоволення матеріальних потреб вказаної вище дитини сторін. На даний час її матеріальне становище погіршилось, вона не працює, перебуває на обліку в управлінні праці та соцзахисту населення виконкому Ковельської міськради Волинської області як отримувач допомоги при народженні дитини. Відповідач є підприємцем, має доход, автомобіль, має можливість надавати достатньо коштів на утримання дитини сторін. Вважає, що на даний час наявні підстави для збільшення розміру аліментів, так як дочка підросла, відвідує садок, витрати на її утримання збільшились; у зв»язку з підвищенням цін на товари, їй одній важко утримувати дитину, забезпечувати останній достатній рівень життя. Просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явилась, хоча є належно оповіщена. Причиною неявки суду попередньо письмово повідомила необхідність догляду за малолітньою дитиною. Позов підтримує та просить позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності.

Представник позивача адвокат в судовому засіданні позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Суду додатково пояснила, що доказів наявності у відповідача доходу немає, але у мережі фейсбук наявна інформація про продаж останнім автомобілів. Зазначає, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за другою дитиною, перебуває у повторному шлюбі, чоловік позивача має доход та надає утримання спільний з позивачем дитині. На час присудження аліментів у 2015 р. позивач працювала, в даний час є непрацездатною (по догляду за дитиною). Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча є належно оповіщеним. Про причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення до суду не подав.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутності відповідача відповідно до ст. ст. 224 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача - адвоката, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до копії виписки з рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 17.06.15 р. у цивільній справі № 159/2 193/15 ц провадження № 2/159/707/15 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, що набрало законної сили 30.06.15 р., дійсно, шлюб сторін, що був зареєстрований 14.01.12 р., було розірвано. За позивачем було залишено шлюбне прізвище «Яворська».

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії I - ЕГ № 101 840, виданого відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, ОСОБА_5 18.08.15 р. уклала шлюб з ОСОБА_6, та після укладення вказаного вище шлюбу дружині присвоєно прізвище «Юхимук».

Таким чином, з 18.08.15 р. прізвище позивача ОСОБА_5 у зв»язку із її повторним шлюбом.

Відповідно до копії рішення Ковельського міськрайсуду Волинської обл. від 03.06.15 р. у цивільній справі № 159/2 194/15 ц провадження № 2/159/708/15 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, що набрало законної сили 15.06.15 р., дійсно, з відповідача у розглядуваній справі на користь позивача у розглядуваній справі було стягнуто аліменти на утримання вищезазначеної дитини сторін як неповнолітньої, у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 24.04.15 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії I - ЕГ № 178 992, виданого відділом ДРАЦС по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області, сторони мають спільну неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_7, 19.04.13 р. н..

Та обставина, що спільна неповнолітня дитина сторін в даний час проживає у складі сім»ї позивача, стверджується довідкою № 1 325 від 14.06.17 р., виданою РЖКП № 1 (м. Ковель Волинської області). Інші особи як члени сім»ї позивача не зазначені.

Тобто, позивач, крім спільної дитини сторін, на даний час має на утриманні ще одну дитину, сама є непрацездатною.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У відповідності із ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Як зазначено у ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров»я.

Отже, судом встановлено, що у сторін на даний час є вищезазначена спільна неповнолітня дитина, аліменти на утримання якої з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 60 грн. стягнуто в судовому порядку за рішенням суду від 03.06.15 р., щомісячно.

Даних про те, що на час ухвалення вказаного вище рішення суду про стягнення аліментів позивач працювала та мала доход, а за станом на даний час позивач набула статусу непрацездатної, так як перебуває по догляду за дитиною, 15 р. н., ні позивачем, ні її представником адвокатом суду не надано. Суд враховує, що за станом на дату ухвалення вказаного вище судового рішення дитині сторін було 2 р., 01 міс. 14 днів.. Доказів наявності у відповідача несталого доходу ні позивач, ні її представник суду не надали. Надана представником позивача адвокатом суду 07.11.17 р. інформація з мережі фейсбук щодо особи «Сергій Яворський», на думку суду, не може бути допустимим доказом наявності у відповідача доходу, у т. ч. від реалізації авто, зображених на аркушах, роздрукованих з фейсбук.

Тобто, у розпорядженні суду маються докази лише про зміну сімейного та матеріальний стану позивача на даний час вона перебуває у повторному шлюбі має ще одного утриманця. Та з врахуванням мінімального розміру аліментів, що підлягають стягненню на дитину відповідного віку, позов слід задовольнити частково, положення СК України та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час, встановлений законодавчо.

В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 213 - 218, 224 - 228, 88 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192, 191, 184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, що присуджено за рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03.06.15 р., та стягнути з ОСОБА_3, 11.08.86 р. н., аліменти на користь ОСОБА_2, 06.05.87 р. н., на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_7, 19.04.13 р. н., у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності даним рішення суду та продовжуючи до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:ОСОБА_8