Справа № 143/1450/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2017 року Погребищенський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Бойка А.В.,

з участю секретаря Шуваріної В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Погребищі обєднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

Встановив:

20 жовтня 2017 року позивач за первісним та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 04 жовтня 2017 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач ОСОБА_1 зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а ОСОБА_2 зобовязувався передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. Відповідно до умов Договору передача земельних ділянок мала відбутися за актом прийому-передачу на протязі двох днів після підписання та нотаріального посвідчення Договору, проте відповідач-позивач відмовляється передавати належну йому земельну ділянку. Крім того, вартість земельної ділянки, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яку ОСОБА_1 зобовязався передати ОСОБА_2 становить 307 710 грн., а вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яку ОСОБА_2 зобовязався передати ОСОБА_1 становить 5 255 грн. Оскільки обмін земельних ділянок є нерівноцінним, то позивач-відповідач просить стягнути з відповідача-позивача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 10 000 грн. та визнати його право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102.

02.11.2017 року до Погребищенського районного суду надійшла зустрічна позовна заява відповідача-позивача ОСОБА_2 Відповідно до заяви, 04 жовтня 2017 року між ним та позивачем-відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір міни, відповідно до якого відповідач-позивач ОСОБА_2 зобовязувався передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102, а позивач-відповідач ОСОБА_1 зобовязувався передати ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а. Проте, всупереч умовам договору на протязі двох днів земельну ділянку за актом приймання-передачі передано не було. Позивач-відповідач ОСОБА_1 відмовляється передавати належну йому земельну ділянку та свою відмову мотивує тим, що обмін земельних ділянок є нерівноцінним та вимагає, щоб відповідач-позивач ОСОБА_2 сплатив йому 10 000 грн., як частину різниці вартості ділянок. Відповідач-позивач ОСОБА_2 заперечує проти доплати, оскільки укладеним договором міни не встановлювалась жодна доплата за земельну ділянку більшої вартості, а тому така вимога є протиправною та не підлягає задоволенню.

В судове засідання позивач-відповідач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву у яких свої позовні вимоги підтримав та не заперечував проти задоволення зустрічного позову.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 до суду не зявився також, проте подав заяву в якій позовні вимоги зустрічного позову підтримує, проти задоволення первісного позову в частині визнання права власності на земельну ділянку не заперечує, але в задоволенні первісного позову в частині стягнення грошових коштів просить відмовити.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що 04 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач ОСОБА_1 зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а ОСОБА_2 зобовязувався передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0, 0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. Відповідно до умов Договору передача земельних ділянок мала відбутися за актом прийому-передачу на протязі двох днів після підписання та нотаріального посвідчення Договору, проте відповідач-позивач зобов`язання не виконує.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 715 ЦК України відповідно до якої за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, за змістом яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п. 3.1 Договору міни від 04.10.2017 року зазначено, що кожна із сторін зобовязана передати майно, що є предметом цього договору іншій стороні за актом приймання-передачі у стані, що відповідає вимогам закону щодо призначення використання майна й цього Договору.

П.4.1 Договору міни від 04.10.2017 року передбачено, що передача земельних ділянок відбувається за актом приймання-передачі на протязі 2-х днів після підписання та нотаріального посвідчення цього Договору.

Згідно з п .6.2 Договору порушення п. 4.1. цього Договору є підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку.

Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, судом встановлений факт того, що 04 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір міни, відповідно до якого позивач-відповідач ОСОБА_1 зобовязувався передати відповідачеві-позивачеві ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а, а ОСОБА_2 зобовязувався передати у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0, 0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102. (договір міни, а.с. 9-13). Відповідач-позивач не виконав у повному обсязі зобов'язання, покладені договором міни, не передав у власність належну йому земельну ділянку, в зв'язку з чим первісний позов підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині визнання права власності на земельну ділянку та зустрічний позов підлягає до задоволення. Вимога позивача-відповідача щодо стягнення з відповідача-позивача ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 10 000 грн. є безпідставною, оскільки нормами ЦК України передбачена можливість встановлення у договорі доплати за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості, проте у договорі міни від 04.10.2017 року така доплата передбачена не була, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 526, 715 Цивільного кодексу України, суд -

В и р і ш и в:

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0364 га, кадастровий номер :00:017:0220, яка розташована в м. Погребище Вінницької області, вул. Молодіжна, 102.

В частині вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на земельну ділянку, земельну ділянку, площею 0,7032 га, кадастровий номер :01:018:0022, яка розташована в м. Миколаїв Миколаївської області, вул. Будівельників, 3-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Погребищенський районний суд.

Суддя