Справа №504/4162/16-ц
№2/504/600/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2017

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

судді Рідник І.Ю.

секретаря Сокурцової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору служби у справах дітей Лиманської районної державної адміністрації Одеської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

встановив:

07.12.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 14.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис за №160 та визначення місця проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з матірю.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив задовольнити, зазначивши, що шлюбні відносини припинили з відповідачкою у грудні 2015 року, тобто рік тому. За минулий рік остаточно для себе обидва зясували, що разом проживати більше не можуть і не бажають, оскільки втратили почуття любові та поваги один до одного, тому розірвати шлюб, це їх обоюдне бажання. З цих підстав просить строк на примирення їм не надавати. За обоюдною їх згодою та з урахуванням бажань дітей між ними також досягнута згода, що старший син ОСОБА_5 залишається проживати разом з ним, а молодший син ОСОБА_6, разом з матірю.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала і просила його задовольнити, зазначивши, що шлюб розпався по підставам, вказаним позивачем і на сьогоднішній день їх сімю зберегти не можливо. Також просить строк на примирення не надавати та визначити місце проживання дітей згідно їх бажання. Після розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвище.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судом установлено, що 14.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис за №160. Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №324731 /а.с.10/.

Від шлюбу подружжя ОСОБА_1 мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження /а.с.8-9/.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Виходячи з пояснень сторін, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні у грудні 2015 року, сторони разом не проживають, зберегти сімю не бажають, тобто шлюб існує формально, у звязку з чим підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається, за таких обставин позов підлягає задоволенню з визначенням місця проживання неповнолітніх дітей з батьками виходячи із їх спільної згоди.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 СК України, керуючись ст.ст.10, 209-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 14.07.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис за №160.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище ОСОБА_2.

Визначити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_2

При реєстрації розірвання шлюбу в органах ДРАЦС державне мито стягнути в рівних частках з позивача та відповідача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: