Справа № 2-2016/11
Номер провадження 6/404/203/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Мохонько В.В.,

при секретарі - Бокатенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла, -

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про примусове проникнення, яким просить винести ухвалу про примусове проникнення до житлового будинку № 19 з надвірними будівлями по вул. Пляжна, м. Кропивницький на праві приватної власності належать боржнику - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23.01.2008 р. за реєстром 624 та на земельну ділянку з кадастровим № :11:071:0020 загальною площею 0,0723 га за адресою: вул. Пляжна, 19, м. Кропивницький, яка огороджена парканом та на ній розташований будинок власником якого являється ОСОБА_2 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 065028 зареєстрований 26.11.2009 р. за № 85.

Зазначає, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження № 50493597 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».

В ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ описано та накладено арешт на майно належне боржнику ОСОБА_2, а саме: житловий будинок за адресою: вул. Пляжна, 19 м. Кіровоград з надвірними будівлями, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та встановлено обмеження права користування ним: без права користування.

21.04.2016 р. державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою: вул. Пляжна, 19, м. Кіровоград о 11.00 год., проте боржник та зберігач майна ОСОБА_4 за вказаною адресою не з'явилися.

28.04.2016 року повторно направлено лист на адресу боржника щодо проведення

виконавчих дій 11.05.2017 р. та перевірки стану зберігання описаного й арештованого майна та вирішення питання про заміну зберігача, проте боржник за вказаною адресою не з'явився, інших представників не призначено на проведення виконавчих дій.

На адресу боржника 15.05.2017 р. направлявся також виклик 26.05.2017 р. до відділу та надання пояснень стосовно невиконання рішень суду та надання повної інформації про наявність рахунків (повні реквізити) відкритих у фінансових, кредитних та банківських установах, а також надання вичерпної інформації щодо кількості та вартості усього майна, яке належить йому на праві власності, а також про наявність майна й коштів, що належить йому від інших осіб, проте боржник до відділу не з'явився.

В судовому засіданні старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 подання підтримала, просила задовольнити.

Судом встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області перебуває зведене виконавче провадження № 50493597 про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк».

Згідно акту опису й арешту майна від 24.09.2013 р. на житловий будинок за адресою: вул. Пляжна, 19 м. Кіровоград з надвірними будівлями, належний боржнику ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 23.01.2008 р. за реєстром 624, було накладено арешт та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та встановлено обмеження права користування ним: без права користування.

Відповідно до відповіді УДМС України в Кіровоградській області від 16.02.2016 р. боржник не значиться зареєстрованим в Кіровоградській області.

Згідно відповіді на запит від 29.03.2016 року за відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМ України в Київській області боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державним виконавцем 12.04.2016 р. було направлено лист на адресу боржника та зберігача майна щодо проведення виконавчих дій 21.04.2016 р. та перевірки стану зберігання описаного й арештованого майна й вирішення питання про заміну зберігача. Боржником даний лист отримано 15.04.2016 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. На адресу відділу повернувся конверт, направлений на адресу зберігача з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

21.04.2016 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 здійснено виїзд за адресою: вул. Пляжна, 19, м. Кіровоград. В результаті виїзду встановлено, що боржник та зберігач майна ОСОБА_4 за вказаною адресою не з'явились, інших представників не призначено на проведення виконавчих дій, що підтверджується актом державного виконавця від 21.04.2016 р.

28.04.2016 року повторно направлено лист на адресу боржника щодо проведення

виконавчих дій 11.05.2016 р., проте до відділу повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Боржник за вказаною адресою не з'явився, інших представників не призначено на проведення виконавчих дій, про що свідчить акт головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_5 від 11.05.2016 року.

ОСОБА_6 у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 03.08.2017 року повідомлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстрована земельна ділянка заг. площею 723 га., за адресою вул. Пляжна, 19, м. Кропивницький, кадастровий номер земельної ділянки :11:071:0020, на підставі рішення сесії Кіровоградської міської ради від 04.06.2009 р. за № 2042, державний акт на право власності серія ЯИ № 065028 від 26.11.2009р. Л85, однак інформація надана станом на 29.12.2012 року. Жодних доказів належності ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки на даний час суду не надано.

Згідно акту старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 20.10.2017 року, складеного у присутності лише представника ПАТ АБ «Укргазбанк», виїздом за адресою: м. Кропивницький, вул. Пляжна, 19, було встановлено, що будинок не відповідає технічному стану, в якому його було передано на відповідальне зберігання. В будинку ніхто не проживає, будинок знаходиться в незадовільному стані, відсутні вікна та двері. Також в матеріалах подання відсутні докази повідомлення боржника про проведення виконавчих дій 20.10.2017 року.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року,Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Пунктом 10, 15 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на той час) передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до частин 2, 5, 7 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ст. 376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 52 Закону «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла боржника виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобовязання не надає державному виконавцю право на звернення до суду з вказаним поданням. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Натомість, в матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього судом. При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до володіння боржника суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла.

Керуючись ст.ст. 293, 376 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда В. В. Мохонько