Номер провадження: 22-ц/785/6578/17
Номер справи місцевого суду: 521/1001/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Сьомої одеської державної нотаріальна контори, третя особа Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконною постанови, зобовязання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальна контори ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року,

встановила:

19.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати незаконною постанову державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 26.08.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобовязати Сьому одеську державну нотаріальну контору видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1160 після смерті ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що він та ОСОБА_5 є рідними племінниками ОСОБА_6, померлої 19.11.2012 року, якій за життя на праві приватної власності належала квартира №38 за адресою: м. Одеса вул. Варненська, буд. 25, корпус 2, яку вона заповіла племінникам.

Після смерті тітки ОСОБА_2 01.04.2013 року звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 26.08.2016 року отримав відмову державного нотаріуса у вчинені нотаріальної дії по оформленню спадщини, обумовлену відсутністю у позивача правовстановлюючих документів про право власності ОСОБА_6 на спадкове майно.

ОСОБА_2 вважав відмову нотаріуса незаконною, оскільки відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, відсутність у спадкоємця правовстановлюючих документів про право власності заповідача на нерухоме майно не є перешкодою в отриманні спадщини у разі наявності заповіту.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Визнано незаконною постанову державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори від 26.08.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зобовязано Сьому одеську державну нотаріальну контору видати ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1160 після смерті ОСОБА_6 Встановлено порядок виконання судового рішення, за яким свідоцтво про право на спадщину підлягає видачі нотаріусом при дотриманні всіх вимог, встановлених Законом України «Про нотаріат», «Порядку вчинення нотаріальних дій», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5 щодо порядку оформлення спадщини без надання ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на квартиру №38 за адресою: м. Одеса вул. Варненська, буд. 25, корпус 2.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача - державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальна контори ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про залишення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії в силі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції дійшов невірно висновку що законодавство, яким врегульоване право на спадщину за заповітом не містить обовязку подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, оскільки загальні норми Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вимагають від нотаріуса при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини зясовувати відомості стосовно наявності спадкового майна, його складу та можна зробити лише завдяки огляду відповідних документів. Порядком передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, та перевірки відсутності заборони, або арешту цього майна, а тому нотаріус вимагав у позивача надати оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, або його дублікат, тоді як копія такого свідоцтва, яка документом, який підтверджує право власності на обєкт нерухомого майна, законодавством не визнається.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус не має права вимагати від спадкоємця подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Про те з таким висновком погодитись не можна.

Так, судом вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 є племінником ОСОБА_6

ОСОБА_6 за життя на праві власності належала квартира №38 за адресою: м.Одеса вул. Варненська, буд. 25, корпус 2.

Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло від 07.04.2004 року Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради, реєстровий №19-19015.

Копія вказаного свідоцтва наявна в матеріалах спадкової справи №246/2013, відкритої після смерті ОСОБА_6 та витребуваної ухвалою суду в копії за клопотанням позивача.

22.10.2012 року ОСОБА_6 був складений заповіт, який у встановленому законом порядку посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1160.

За заповітом ОСОБА_6 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2 та ОСОБА_5

19.11.2012 року заповідач померла (свідоцтво про смерть від 20.11.2012 року, актовий запис№11042).

01.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся до Сьомої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6

На час звернення до нотаріуса у позивача були відсутні правовстановлюючі документи про право власності заповідача на спірне майно.

26.08.2016 року постановою державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 відмовлено у вчинені нотаріальної дій видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування відмови нотаріус послався на п.п. 4.14, 4.15, 4.20 Глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, за якими видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно.

Колегія суддів зазначає, що відповідно ст.ст. 48, 68 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за наявністю у спадкові справі всіх необхідних документів та відомостей.

У відповідності до розділу 1 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Глава 10 зазначеного Порядку, регламентує загальний порядок видачі свідоцтва про право на спадщину, як за законом так і заповітом. Пунктом 1.2 ст.1 зазначеної глави передбачено, що при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Отже, твердження позивача, що законодавством не передбачено зобовязання спадкоємця подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на майно, є помилковим.

Таким чином вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому у їх задоволені необхідно відмовити.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального у звязку з чим на підставі п.п. 3, 4 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуваннюз ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь апелянта понесені останнім та документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23.05.2017 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_2 до Сьомої одеської державної нотаріальна контори, третя особа Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання незаконною постанови, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальна контори ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1408,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_7