Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1980/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого залишився спадковий будинок з надвірними спорудами розташований по АДРЕСА_2, зареєстрований за померлим батьком після його смерті на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 07 травня 2002 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації 07.05.2002 року №242.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька позивачки є п'ятеро дітей: дочки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та двоє синів ОСОБА_3, ОСОБА_7.

Позивачка вказує, що спадщину після смерті батька прийняв її рідний брат ОСОБА_7, який був зареєстрований та постійно проживав у спадковому будинку, однак ІНФОРМАЦІЯ_4 він помер. Сім'ї у брата не було, він проживав один. Спадкоємцями другої черги після його смерті є позивачка та відповідачі по справі : ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Рідна сестра ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Бірбіджан Єврейської автономної області Російської Федерації.

Після смерті брата ОСОБА_7 позивачка в 6-ти місячний строк звернулась із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. для оформлення спадщини. ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь позивачки. Спору між спаємцями за спадкове майно немає.

В лютому 2016 року позивачка звернулась до нотаріуса, щоб видала свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. від 10.02.2016 року заяву позивачки залишено без розгляду по тій причині, що відсутні необхідні документи для оформлення спадщини. У позивачки відсутній оригінал, є лише копія правовстановлюючого документа на будинок, у зв'язку з чим вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору, тому звернулася до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак нею подано до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, подали до суду письмові заяви, згідно яких вимоги позивачки визнають, проти задоволення таких не заперечують та просять суд розглянути справу у їхню відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй позовній заяві, відповідачами позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України визнання ними позову прийнято судом.

У відповідності до вимог ст. ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_5.

Після смерті батька позивачки ОСОБА_5 залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами розташований по АДРЕСА_2, зареєстрований за померлим після його смерті на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 07 травня 2002 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації 07.05.2002 року №242.

Спадкоємцями першої черги після смерті батька позивачки ОСОБА_5 були його п'ятеро дітей: дочки ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_1 та двоє синів ОСОБА_3, ОСОБА_7.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Тому спадкування вказаної спадщини відбувалось за нормами права, які діяли на той час, а саме ст. 549 ЦК Української РСР в редакції Кодексу 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Ніхто із спадкоємців після смерті батька позивачки ОСОБА_5 не звертався в нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини.

У відповідності до положень ст.549 ЦК Української РСР, спадщину прийняв рідний брат позивачки ОСОБА_7, який був зареєстрований та постійно проживав у спадковому будинку, що підтверджується довідкою за № 02-14/1050, виданою сільським головою ІІідвиноградівської сільської ради 29.06.2017 року.

Брат позивачки ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Сім'ї у ОСОБА_7 не було, він проживав один.

Спадкоємцями другої черги після смерті ОСОБА_7 є позивачка ОСОБА_1 - рідна сестра померлого та відповідачі по справі : ОСОБА_2 (рідна сестра померлого) та ОСОБА_3 ( рідний брат померлого). Рідна сестра померлого та сторін ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Бірбіджан Єврейської автономної області Російської Федерації.

Відповідачі по справі на спадковий будинок не претендують та не заперечують проти визнання права власності на такий за позивачкою. Відповідачка ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь позивачки, що стверджується заявою від 10.11.2015 року.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивачка в 6-ти місячний строк звернулась із заявою до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. для оформлення спадщини після померлого брата ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз'яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У зв'язку з необхідністю отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті брата ОСОБА_7, позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І.

Разом з тим постановою приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Рішко О.І. від 10.02.2016 року заяву позивачки залишено без розгляду по тій причині, що відсутні необхідні документи для оформлення спадщини.

Оригінал правовстановлюючого документа на будинок у позивачки відсутній, є лише копія такого.

Відповідно до п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Згідно із правилами, встановленими п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженими Наказом Мін'юсту від 22.02.2012 року N 296/5, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» за №470 від 21.10.2015 року та Технічного паспорта на житловий будинок від 25.09.2015 року, житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією 07 травня 2002 року на підставі розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації 07.05.2002 року №242. загальна площа житлового будинку становить 94,2 кв. м., в тому числі житлова 66,2 кв.м.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих позивачкою доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 525, 527, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК УРСР в ред. від 18.07.1963 року, ст.ст.16, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешканкою АДРЕСА_1, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 94,2 кв.м., житловою 66,2 кв.м., який розташований по АДРЕСА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко