Справа 279/472/17
Номер рядка звіту 26
номер провадження 2/279/849/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2017 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Невмержицької О.А., з секретарем Аллахвердієвою Ю.С., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.03.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на укладання даного договору підписавши заяву з Умовами та правилами надання банківських послуг. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору станом на 31.12.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 34506,00 гривень. Вказану суму заборгованості та судові витрати просить стягнути з відповідача.

В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача клопотав про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка та її представник за дорученням ОСОБА_2 надали заяву в якій клопотали про розгляд справи у їх відсутності, позов не визнали, проти його задоволення заперечили, просили застосувати строки позовної давності.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 21.03.2012 року остання стала клієнтом ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку «Універсальна», зі сплатою процентів у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на укладання даного договору підписавши заяву з Умовами та правилами надання банківських послуг. Сторони обумовили здійснення погашення кредиту по кредитному договору щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50 гривень. Зі змісту п.2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг слідує, що при порушенні позичальником строків платежу з будь-якого із зобовязань передбачених даним договором більше ніж на 30 днів позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову.

Відповідно до п.2.1.1.2.3. та п.2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг слідує, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Розмір заборгованості позивачем зазначено станом на 31.12.2016 року в сумі 34506,00 гривень, яка складається з наступного: 2323,26 гривни заборгованість за кредитом, 26543,41 гривни заборгованість по процентам за користування кредитом, 3520,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, штрафи (500 гривень фіксована частина та 1619,33 гривень процентна складова).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Факт отримання кредитних коштів, Умов та правил укладеного договору відповідач не оспорює.

Вказана сума заборгованості ніким та нічим не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору суду не було подано.

З п.1.1.7.12 Умов та правил банківських послуг слідує, що договір діє протягом 12 місяців з дня підписання. Якщо жодна із сторін не заявила про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна заява до суду подана 06.02.2017 року.

Як встановлено судом, та відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за спірним договором від 21.03.2012 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, відповідач користувалась коштами позивача, неодноразово частково погашала заборгованість по кредиту і остання проплата нею відбулась 12.06.2014 року (а.с.4), що свідчить про визнання нею свого боргу та переривання перебігу позовної давності, як то визначено в ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України. У подальшому, починаючи з липня 2014 року будь-яке погашення заборгованості не здійснювалося.

Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина перша та пята статті 261 ЦК України).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК).

За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісячно) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві позичальника ОСОБА_1 від 21.03.2012 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності до вимог про стягнення (штрафу, пені) немає, договору про збільшення позовної давності, як то визначено ч.1 ст.259 ЦК України між сторонами не укладалося, Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, як і доказів на підтвердження поважності пропущення строку позовної давності до вимог про стягнення (штрафу, пені), позивачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення (штрафу, пені)за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом задоволенню не підлягають. Крім того, відповідач наполягав у письмовому клопотанні про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитом в сумі 2323,26 гривень та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 26543,41 гривни.

Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,88,197,209,212-218 ЦПК України, ст.ст. 252-258,264,267, 612, 629,1054 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.03.2012 року в розмірі 28866 (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят шість) гривень 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Невмержицька О.А.