АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний № 2-1677-1/10 Головуючий в 1 інстанції - Мельник А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Рубан С.М., Іванченко М.М.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (особа, яка не брала участі в розгляді справи та вважає, що суд своїм рішенням вирішив питання про її права та обов'язки) на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року про забезпечення позову за позовом Відкритого акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ВАТ Банк «Траст» звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім того, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив тимчасово заборонити відповідачам виїзд за межі державного кордону України; в межах заявленої сумипозовних вимог накласти арешт на транспортний засіб, ВАЗ 21101, державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2 та на нежитлове приміщення,загальною площею 225,3 кв.м вбудоване в підвальну частину житлового будинку № АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3, а також на інше рухоме і нерухоме майно, що належить відповідачам та на грошові кошти, що знаходяться на усіх належних їм банківських рахунках.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.05.2010 року заяву представника позивача про забезпечення заходів позову задоволено частково.

Накладено арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21101», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, який проживає за адресою: 50000, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Накладено арешт на приміщення загальною площею 225,3 кв.м вбудоване в підвальну частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 50036, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» (особа, яка не брала участі в розгляді справи та вважає, що суд своїм рішенням вирішив питання про її права та обов'язки) подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити в частині накладення арешту на нерухоме майно та скасувати арешт та заборону відчуження у будь-який спосіб накладений на нерухоме майно.

Зазначив, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом не враховано, що 07 травня 2008 року, між ЗАT «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 Статуту (надалі Банк» або «Іпотекодержатель») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CM-SME311/177/2008, в забезпечення виконання зобов'язань за яким укладено договір іпотеки № PM- SME311/177/2008 від 7 травня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_1 передає AT «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме нежиле приміщення загальною площею 219,6 кв.м. вбудоване в підвальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 77.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010 року та договору відступлення права вимоги б/н від 30.04.2010 року за Кредитним договором CM-SME311/177/2008 від 07.05.2008 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором CM-SME311/177/2008 від 07.05.2008 року, укладеним між, який є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк», та ОСОБА_1, а також Договором наступної іпотеки № РМ- SME311/177/2008 від 7 травня 2008 року.

З врахуванням вищезазначеного, іпотекодержатель вважає, що накладенням арешту на іпотечне майно суд вирішив його права та обов'язки, так останній у встановлений законом (в судовий або в позасудовий) спосіб, буде позбавлений права на задоволенням своїх вимог за рахунок іпотечного майна .

В судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» доводи скарги підтримав.

Представник позивача та відповідачі до суду не з'явились, про розгляд скарги повідомлялись належним чином.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з п.1 ч.1. ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

Перевіривши матеріали справи колегією суддів встановлено наступне:

07 травня 2008 року, між ЗАT «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності до ст. 1 Статуту (надалі Банк» або «Іпотекодержатель») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір CM-SME311/177/2008, в забезпечення виконання зобов'язань за яким укладено договір наступної іпотеки № PM- SME311/177/2008 від 7 травня 2008 року, за умовами якого ОСОБА_1 передає AT «ОТП Банк» в іпотеку нерухоме майно, а саме нежиле приміщення загальною площею 219,6 кв.м. вбудоване в підвальну частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, приміщення № 77.

Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 29.04.2010 року та договору відступлення права вимоги б/н від 30.04.2010 року за Кредитним договором CM-SME311/177/2008 від 07.05.2008 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відповідно до ст. ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу України відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором CM-SME311/177/2008 від 07.05.2008 року, укладеним між, який є ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником усіх прав та обов'язків якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк», та ОСОБА_1, а також Договором наступної іпотеки № РМ- SME311/177/2008 від 7 травня 2008 року.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду від 29 січня 2015 року, яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 9 870 079 грн. 38 коп., із розрахунку 162 046,59 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 12,458546 грн.) складає 2 018 864 грн. 90 коп. - залишок заборгованості за кредитом; 8 275,70 доларів США, що еквівалентно 103 103 грн. 19 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 7 748 111 грн. 29 коп. пеня за прострочення виконання зобов'язання, а також стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 по 1720 грн. 50 коп. з кожного окремо в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року заочне рішення Саксаганського районного суду від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року в частині позову про стягнення пені скасовано, справу направлено в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині заочне рішення Саксаганського районного суду від 29 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2016 року залишено без змін.

02 червня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 пеню в розмірі 2121 968,09 грн. (два мільйона сто двадцять одна тисяча дев'ятсот шістдесят вісім гривень 09 коп.).

Таким чином, відповідно до рішень судів у ОСОБА_3, ОСОБА_2 існує солідарна заборгованість перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в сумі - 4 243 936,18 грн., яка складається:

- 162 046,59 дол. США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США- 12,458546 грн.) складає 2 018 864 грн. 90 коп. - залишок заборгованості за кредитом;

- 8 275,70 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США - 12,458546 грн.) складає 103 103 грн. 19 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 2 121 968,09 грн. - заборгованість по пені.

Натомість, відповідно до рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2010 року, в даній справі, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ Банк «Траст» заборгованість в сумі 43 864,99 грн. та судові витрати в сумі 558,65 грн., а разом 44 423,64 грн.

Відповідно до частини 6 статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання , забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

За таких обставин накладення арешту на спірну квартиру порушує права ТОВ ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», як іпотекодержателя, задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

В тому числі іпотеко держатель позбавлений можливості використати своє право на звернення стягнення на це майно в позасудовий спосіб, шляхом його продажу чи отримання у власність.

Таким чином, накладення арешту на нежиле приміщення вбудоване в підвальну частину житлового будинку АДРЕСА_1, яке знаходиться в іпотеці з травня 2008 року порушує права ТзОВ «ОТП Факторинг Україна», як кредитора за кредитним договором та іпотекодержателя за договором іпотеки.

При цьому, колегією суддів враховується також і те, що в межах даної справи було накладено арешт на нерухоме майно, що за своєю вартістю в десятки разів перевищує розмір заявлених позивачем та задоволених судом вимог.

Тобто, вжиті заходи забезпечення позову, в частині накладення арешту на нерухоме майно є неспівмірними з заявленими позивачем позовними вимогами.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції постановлена за неповного дослідження доказів, у зв'язку з чим суд дійшов помилкового висновку про накладення арешту на все майно, вказане в заяві про забезпечення позову, а тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції необхідно змінити шляхом виключення з переліку майна, на яке накладено арешт приміщення, загальною площею 225,3 кв.м вбудоване в підвальну частину житлового будинку АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (особа, яка не брала участі в розгляді справи та вважає, що суд своїм рішенням вирішив питання про її права та обов'язки) задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2010 року змінити.

Виключити з переліку майна, на яке накладено арешт приміщення загальною площею 225,3 кв.м вбудоване в підвальну частину житлового будинку АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 50036, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3).

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: