РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О. О.

секретар Корнійчук В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач), в якому просить визнати за нею право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_5, померлої 05 грудня 2015 року, яке вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 17 червня 2011 року, що складається з будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництво прибудови «а1» площею 39,8 кв.м до жилого будинку «А-1» по вулиці Купріна, 24 в м Рівне, а саме: фундамент стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла товщиною 38 см; перегородки цегляні; підлога - ламінат, лінолеум по дошках, плитка; перекриття - дерев'яні балки, підшиті дошками; дах - азбестоцементні хвилясті листи по дерев'яних кроквах; вікна - металопластикові склопакети; двері - дерев'яні; інженерні мережі - електропостачання, газопостачання, водопровід, каналізація з санітарно-технічним та електротехнічним обладнанням, та сараю «Г-1» по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне, а саме: фундамент - стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла; підлога - дерев'яна; перекриття - дерев'яне; дах - азбестоцементні хвилясті листи; двері - дерев'яні; інженерні мережі електропостачання, вартістю 30 431 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 грудня 2015 року померла її матір ОСОБА_5, після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається з належної їй на праві власності 1/3 частини жилого будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по вул. Купріна, 24, а також 1/3 частини будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, які були використані в процесі самочинного будівництва її чоловіком ОСОБА_6 добудови «а1» до належного йому на праві приватної власності жилого будинку та надвірної будівлі сараю «Г-1» за адресою: вул. Купріна, 24, м. Рівне, яку ОСОБА_5 прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Зокрема, спадкове майно після смерті ОСОБА_6, померлого 17 червня 2011 року, ОСОБА_5 прийняла своєчасно та рішенням Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року за нею визнано право власності на 1/3 частину спадкового жилого будинку з надвірними будівлями в м. Рівне по вул. Купріна, 24. Цим же рішенням суду право власності на 2/3 частини цього будинковолодіння було визнано за іншим спадкоємцем сином померлого ОСОБА_7, а після його смерті успадковане дружиною ОСОБА_3 Відповідно до рішення Апеляційного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року, яким частково змінено рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року, за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3 частину жилого будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «І», замощення «П», замощення «Ш», огорожі «1..4» в м. Рівне по вул. Купріна, 24. До складу спадкового майна не були включені та, відповідно, залишились не успадкованими спадкоємцями ОСОБА_6 самовільно збудовані ним добудова «а1» до будинку площею 39,8 кв.м. та сарай «Г-1». При житті ОСОБА_6 звертався до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на самочинну добудову, проте рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено через відсутність у позивача дозволу виконкому Рівненської міської ради на будівництво та дозволу Інспекції держархбудконтролю на виконання будівельних робіт. Таким чином, оскільки ОСОБА_5 прийняла спадщину, у вигляді 1/3 частини будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, які були використані в процесі самочинного будівництва її чоловіком ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_6, але не оформила своїх спадкових прав, позивач спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_5 також прийняла своєчасно, а відтак і має право на 1/3 частину будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, які були використані в процесі самочинного будівництва.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Пояснила, що її матір ОСОБА_5 прожила разом з ОСОБА_6 близько 40 років. За час спільного проживання в 2000-х роках за кошти її матері та ОСОБА_6 була здійснена добудова до житлового будинку по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне, який належав на праві приватної власності ОСОБА_6 Будівництво прибудови завершене до 2009 року. Земельна ділянка під будинок в 1962 році була також виділена ОСОБА_6 За життя ОСОБА_6 мав намір узаконити самочинне будівництво, для чого звертався до суду, однак в позові було відмовлено. Окрім ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в будинку ще проживав його син ОСОБА_7 з дружиною ОСОБА_3, а також їхня дочка із зятем та дітьми. Під час самочинного будівництва син ОСОБА_6 ОСОБА_7 та його дочка із зятем не працювали, відповідач працювала в пральні. Після смерті ОСОБА_6 її матір ОСОБА_5 вчасно прийняла спадщину та зверталася з позовом про визнання за нею права власності на частку у спадковому майні, яка включала і частку у самочинному будівництві, однак в позові в частині визнання права власності на самочинне будівництво їй було відмовлено. Після смерті матері вона також своєчасно прийняла спадщину, однак на даний час свої спадкові права не оформила, так як тривають судові засідання.

Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Окрім того вказала, що в 2009 році ОСОБА_6 звертався до Рівненського міського суду із позовної заявою про визнання права власності на самочинну добудову, де вказав, що зробив капітальний ремонт і добудову з метою покращення стану свого будинку, однак через відсутність дозволу на виконання будівельних робіт у задоволенні позову було відмовлено. Будівництво ОСОБА_6 здійснювалося на земельній ділянці, яка закріплена за ним рішенням виконкому Ровенської міської ради №1203/89 від 12 серпня 1960 року та за ним обліковувалась. Після смерті ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_5, через непорозуміння із сином покійного ОСОБА_7, зверталася до суду із позовом про визнання за нею права власності на частину спірного будинковолодіння разом із самочинним будівництвом, однак позов було задоволено частково за виключення самочинного будівництва. На підтвердження придбання ОСОБА_6 будівельних матеріалів, були надані письмові докази та отримані показання свідків. Відповідач ж не надала належних доказів участі її, її чоловіка, дочки та зятя, в самочинному будівниці, угода про створення спільної власності між ними та ОСОБА_6 не укладалася. На даний час відсутні позовні заяви ОСОБА_7, його зятя ОСОБА_8, відповідача щодо визнання за ними права власності на спірну самочинну добудову.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, так як самочинне будівництво по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне здійснювала вона, її чоловік, зять та дочка. На час будівництва лише вони проживали у вказаному будинку, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5, проживали в належній останній квартирі. Також на час будівництва вона з чоловіком ОСОБА_7 працювали та додатково отримували пенсію, зять також працював, а тому вони мали кошти на здійснення такого будівництва. Жодних коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в будівництво не вкладали. Окрім того, саме нею був оплачений штраф в справі про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за самовільну реконструкцію житлового будинку з добудовою та будівництво сараю.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, оскільки ОСОБА_5 за життя належала лише 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне, за виключенням прибудови «а1» та сараю «Г-1», що встановлено рішенням Апеляційного суду Рівненської області. Таким чином дане спірне майно не входило до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, і відповідно не може бути успадковане її дочкою ОСОБА_1 Самочинне будівництво прибудови «а1» та сараю «Г-1» по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне здійснювалося за згоди власника будинку ОСОБА_6 його сином ОСОБА_7 та його онукою., що підтверджується наданим суду переліком фіскальних документів на придбання будівельних матеріалів на 11 тис. грн. Оригінали даних фіскальних документів були надані суду в іншій справі, де і допитуються свідки з цього приводу. Окрім того, особа не може набути право власності на самочинне будівництво відповідно до чинного законодавства, а будівельні матеріали, конструкції та обладнання, на які позивач просить визнати право власності не збереглися в натурі, а були використані в процесі будівництва, тому не можливо визнати право власності на неіснуючі обєкти. Також, в позивача відсутні будь-які перешкоди для оформлення своїх спадкових прав.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що з 80-х років знала ОСОБА_6 та ОСОБА_5, була з ними в дружніх стосунках. Вказані особи проживали в будинку по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне, який належав на праві власності ОСОБА_6 Вона неодноразово бувала у вказаному будинку та їй відомо, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здійснювали прибудову до будинку за власні кошти, яка закінчена будівництвом в 2008-2009 роках. Безпосередньо будівництвом займалися наймані працівники. У ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були напружені стосунки із сином ОСОБА_6 ОСОБА_7 через зловживання останнім алкогольних напоїв. Вона особисто була присутня при розмові ОСОБА_6 із зятем його сина, коли він просив оплатити сантехніку, яка мала бути використані в процесі самочинного будівництва.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що з 1991 року знав ОСОБА_6, який проживав разом з ОСОБА_5 в будинку по вулиці Купріна, 24 в м. Рівне. Під час гостин у ОСОБА_6, останній показував йому будинок, який складався з частини старого будинку та здійсненої нової прибудови, при цьому ОСОБА_6 повідомляв, що прибудову він побудував разом з ОСОБА_5 за їхні власні кошти. ОСОБА_6 не одноразово та однозначно казав, що прибудова побудована за його з ОСОБА_5 кошти, а його син ОСОБА_7, який проживав у вказаній прибудові, жодних коштів в будівництво не вносив, однак ОСОБА_6 його не виганяв так як він був його рідним сином, хоча мав з ним напружені стосунки.

Заслухавши сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що ОСОБА_6 на праві приватної власності належало домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Купріна, буд. 24, м. Рівне, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, яке видано 07 вересня 2009 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради взамін Договору на забудову р № ІІ-6998 від 19 вересня 1960 року (а.с.13 зворот).

Вказане домоволодіння розташоване на земельній ділянці, яка відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської Ради депутатів трудящих від 12 серпня 1960 року №1203/89 «Про відведення земельної ділянки розташованої по вулиці Новобармацькій, 1-й проїзд, №24 під будівництво індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_6Ю.» закріплена за ОСОБА_6 (а.с.30). Відповідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, площею 600 кв.м., яка розташована в м. Рівне на вул. Купріна, 24, обліковується за ОСОБА_6 (а.с.27).

Згідно вищенаведеного свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «РМБТІ» від 10 вересня 2009 року №23818260 до опису обєкта - домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Купріна, буд. 24, м. Рівне, входить: «А-1» - житловий будинок загальною площею - 57,4 кв.м, житловою площею 51,1 кв.м.; «Б-1» - господарська будівля; «В-1» - гараж; «Д» - навіс; «г» - вбиральня; «І-..ІІІ» - замощення; «№1..4» - огорожа (а.с.14). Окрім того, у наведеному витязі від 10 вересня 2009 року (а.с.14 зворот) в примітках зазначено, що до домоволодіння самовільно побудовано: добудова «а-1», сарай «Г-1».

Повідомленням від 29 липня 2009 року КП «РМБТІ» повідомило виконавчий комітет Рівненської міської ради, що в домоволодінні по вул. Купріна, 24, в м. Рівне ОСОБА_6 самовільно побудовані: прибудова «а-1»; сарай «Г-1», вартістю 91 293 грн.

Таким чином, як слідує з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «РМБТІ» від 10 вересня 2009 року №23818260, повідомлення від 29 липня 2009 року КП «РМБТІ», показань свідка ОСОБА_9 та узгоджується з поясненнями позивача та її представника станом на 10 вересня 2009 року до домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Купріна, буд. 24, м. Рівне, було самовільно побудовано добудову «а-1» та сарай «Г-1».

Як слідує з позовної заяви ОСОБА_6 від 16 жовтня 2009 року (а.с.24) та рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2010 року в справі №2-1378/10 за позовом ОСОБА_6 до Рівненської міської ради, треті особи КП «РМБТІ», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, ОСОБА_6 звертався до суду із позовом про визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме на добудову до житлового будинку по вул. Купріна, буд. 24 в м. Рівне та сарай, оскільки в процесі експлуатації будинку ним самочинно побудовані вказані обєкти. В задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено, оскільки підстави для визнання права власності на самочинне будівництво при відсутності дозволу на будівництво виконавчого комітету Рівненської міської ради та відсутності надання дозволу на виконання будівельних робіт Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, були відсутні (а.с.25).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення №2465-ф від 28 грудня 2010 року (а.с.26) ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільну реконструкцію житлового будинку з добудовою та будівництво сараю на вул. Купріна, 24 в м. Рівне.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що добудова до будинку по вул. Купріна, буд. 24 в м. Рівне здійснена за кошти ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_5

17 червня 2011 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 червня 2011 року серії 1-ГЮ №113695 (а.с.12).

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2013 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року, яким частково змінено рішення суду першої інстанції та яке набрало законної сили 09 квітня 2014 року, в справі №1715/19484/12 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про визнання права власності на частку у спадковому майні та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту, що має юридичне значення визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3, а за ОСОБА_7 2/3 частини житлового будинку «А-1», господарської будівлі «Б-1», гаража «В-1», навісу «Д», вбиральні «г», замощення «І», замощення «ІІ», замощення «ІІІ», огорожі «1...4», розташованого по вулиці Купріна, 24 в м. Рівному.

За змістом досліджених судом рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2013 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року було встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є його сини ОСОБА_7, ОСОБА_11 та дружина ОСОБА_5 ОСОБА_11 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь брата ОСОБА_7 Таким чином, частка ОСОБА_5 у спадковому майні складає 1/3, частка ОСОБА_7 складає 2/3. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_6 не складав. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок №24 вул. Купріна в м. Рівне виготовленого станом на 30 квітня 2009 року та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.09.2009 року зазначено, що у вказаному домоволодінні самовільно побудовано добудову «а-1», сарай «Г-1; інвентаризаційною вартістю 91 293 гривні. Враховуючи, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці, права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст.1218 ЦК України та з урахуванням розяснень, наданих у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», апеляційним судом рішення суду першої інстанції змінено в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на самочинно збудоване майно.

Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №36056187 від 08 квітня 2015 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №64224001 від 25 липня 2016 року ОСОБА_5 на підставі рішення Рівненського міського суду від 30 травня 2013 року та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 09 квітня 2014 року в справі №1715/19484/12, належить на праві приватної спільної часткової власності 1/3 частка житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Купріна, буд.24 в м. Рівне (а.с.21-23).

05 грудня 2015 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05 грудня 2015 року серії І-ГЮ №183915 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження від 12 листопада 1967 року серії VІІ-УР №1192224, свідоцтва про одруження від 13 січня 1995 року серії VІ-АГ №320654 ОСОБА_1 являється дочкою ОСОБА_5 (а.с.8,9).

Як слідує з довідки Першої Рівненської державної нотаріальної контори від 25 липня 2016 року №1168/02-14 відповідно до матеріалів спадкової справи №173/2016, заведеної щодо майна ОСОБА_5, яка померла 05 грудня 2015 року, її єдиним спадкоємцем є дочка ОСОБА_1

Постановою державного нотаріуса Першої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 лютого 2017 року ОСОБА_1, зокрема відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних ОСОБА_6БЮ., померлим 17 червня 2011 року, в процесі самовільної прибудови до жилого будинку №24 по вул. Купріна в м. Рівне з підстав відсутності документів, які посвідчують право власності померлого на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані у процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 № 7, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

До виникнення права власності на новозбудоване нерухоме майно право власності існує лише на матеріали, обладнання та інше майно, що було використано в процесі будівництва (ч. 3 ст. 331 ЦК України).

Таким чином, оскільки будівництво добудови «а-1», сараю «Г-1» по вул. Купріна, 24 в м. Рівне було здійснено ОСОБА_6 самочинно, у спадщину, яка відкрилася після його смерті, перейшло право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані у процесі будівництва.

Доводи відповідача та його представника про те, що відповідач разом із померлим чоловіком ОСОБА_7, їхньої спільною дочкою та зятем здійснювали самочинне будівництво жодними належними та допустимими у справі доказами не підтверджено. Сам по собі перелік фіскальних документів на підтвердження придбання ОСОБА_7 та членами його сім'ї (зятем ОСОБА_8В.) будівельних матеріалів та робіт для будівництва прибудови «а-1» до житлового будинку №24 по вул. Купріна в м. Рівне без долучення відповідних чеків, квитанцій тощо не може бути доказом здійснення такого будівництва. Окрім того, як було встановлено судом самочинне будівництво станом не пізніше 10 вересня 2009 року було завершене, а більшість вказаних в переліку фіскальних документів датовані 2011-2012 роками. Заяви від 15 серпня 1999 року та від 02 вересня 2010 року написані ОСОБА_13 зі слів ОСОБА_6 щодо самочинно збудованого нерухомого майна нотаріально не посвідчені, а позивач заперечує сам факт написання таких заяв ОСОБА_6 Угоди про створення спільної сумісної або часткової власності між ОСОБА_6 як власником нерухомого майна та його сином ОСОБА_7, ОСОБА_3, іншими особами, не укладалися.

Враховуючи, що у спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6 перейшло право власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані у процесі будівництва добудови «а-1», сараю «Г-1» по вул. Купріна, 24 в м. Рівне, ОСОБА_5, яка вчасно прийняла спадщину після його смерті, та за життя заявляла права на спірне спадкове майно, успадкувала 1/3 частину будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництво добудови «а-1», сараю «Г-1» по вул. Купріна, 24 в м. Рівне.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців)(ст. 1216 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Як вказано вище ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем ОСОБА_5, яка померла 05 грудня 2015 року, та подавши 23 травня 2016 року до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини вчасно її прийняла, однак постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних в процесі самочинного будівництва відмовлено з підстав відсутності документів, які посвідчують право власності померлого на нерухоме майно.

Відповідно до висновку про технічний стан обєкта нерухомого майна КП «РМБТІ» від 25 жовтня 2016 року №3335 згідно матеріалів інвентаризаційної справи до житлового будинку літ. «А-1» по вул. Купріна, 24 в м. Рівне добудована прибудова літ. «а-1» з використанням будівельних матеріалів та конструкцій, обладнання: фундамент стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла товщиною 38 см; перегородки цегляні; підлога - ламінат, лінолеум по дошках, плитка; перекриття - дерев'яні балки, підшиті дошками; дах - азбестоцементні хвилясті листи по дерев'яних кроквах; вікна - металопластикові склопакети; двері - дерев'яні; інженерні мережі - електропостачання, газопостачання, водопровід, каналізація з санітарно-технічним та електротехнічним обладнанням, та літ. «Г-1» - сарай: фундамент - стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла; підлога - дерев'яна; перекриття - дерев'яне; дах - азбестоцементні хвилясті листи; двері - дерев'яні; інженерні мережі електропостачання.

Таким чином, за позивачем слід визнати право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_5, померлої 05 грудня 2015 року, яке вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 17 червня 2011 року, що складається з будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництво прибудови «а1» площею 39,8 кв. м до жилого будинку «А-1» по вулиці Купріна, 24 в м Рівне, а саме: фундамент стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла товщиною 38 см; перегородки цегляні; підлога - ламінат, лінолеум по дошках, плитка; перекриття - дерев'яні балки, підшиті дошками; дах - азбестоцементні хвилясті листи по дерев'яних кроквах; вікна - металопластикові склопакети; двері - дерев'яні; інженерні мережі - електропостачання, газопостачання, водопровід, каналізація з санітарно-технічним та електротехнічним обладнанням, та сараю «Г-1» по вулиці Купріна, 24 в м Рівне, а саме: фундамент - стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла; підлога - дерев'яна; перекриття - дерев'яне; дах - азбестоцементні хвилясті листи; двері - дерев'яні; інженерні мережі електропостачання, вартістю 30 431 грн.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати на сплату судового збору, у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 (одну третю) частину спадкового майна після смерті матері ОСОБА_5, померлої 05 грудня 2015 року, яке вона прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_6, померлого 17 червня 2011 року, що складається з будівельних матеріалів, конструкцій та обладнання, використаних на будівництво прибудови «а1 » площею 39,8 кв. м до жилого будинку «А-1» по вулиці Купріна, 24 в м Рівне, а саме: фундамент стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла товщиною 38 см; перегородки цегляні; підлога - ламінат, лінолеум по дошках, плитка; перекриття - дерев'яні балки, підшиті дошками; дах - азбестоцементні хвилясті листи по дерев'яних кроквах; вікна - металопластикові склопакети; двері - дерев'яні; інженерні мережі - електропостачання, газопостачання, водопровід, каналізація з санітарно-технічним та електротехнічним обладнанням, та сарая «Г-1» по вулиці Купріна, 24 в м Рівне, а саме: фундамент - стрічковий бетонний; стіни - керамічна цегла; підлога - дерев'яна; перекриття - дерев'яне; дах - азбестоцементні хвилясті листи; двері - дерев'яні; інженерні мережі електропостачання, вартістю 30 431 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 13 березня 2017 року.

Суддя О. О. Першко