Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1953/17

07 листопада 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Скоблей О.В.

представника позивача : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 р. ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що згідно свідоцтва про право власності від 28.05.2014 року за № 22280706, виданого реєстраційною службою Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області їй, належить на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться в будинку № 9 по вул. Набережна вс.Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області..

У зазначеному житлі зареєстровані вона, її син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_4.

Подружнє життя з ОСОБА_4 не склалося і їх шлюб розірвано в судовому порядку. Розірвання шлюбу оформлено в органах ДРАЦС і 12.06.2000 року позивачу видано свідоцтво про розірвання шлюбу.

Ще в 2000 році ОСОБА_4 залишив її і перейшов проживати до своїх батьків в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франкіської області. З того часу вони будь яких стосунків не підтримують і в належному їй будинку відповідач не проживає. Більше того до її домоволодіння він не має ніякого відношення , оскільки будь-якої участі в будівництві домоволодіння не приймав і коштів не надавав. Будівництво проводилося за кошти позивача і здано в експлуатацію в 2014 році.

З часу розірвання шлюбу вона не має жодних відомостей про відповідача, який фактично проживає в своїх батьків в с.Молодків Надвірнянського району Івано-Франківсьої області.

Його реєстрація у вказаному домоволодінні порушує її права та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та проситьвизнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с.Гвізд вул. Набережна, 9 Надвірнянського району Івано-Франківської області. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Галичина» від 26.10.2017 р. № 78 (5328), про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 28.05.2014 року за № 22280706, виданого реєстраційною службою Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області позивачці ОСОБА_3, належить на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться вс.Гвізд по вул. Набережна, 9Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с. 6).

Згідно довідки (витягу з погосподарської книги) та довідки про склад сімї від 21.09.2017 р., виданої Гвіздською сільською радою Надвірнянського району в домоволодінні, що знаходиться в с.Гвізд по вул.Набережна, 9 Надвірнянського району Івано-Франківської області зареєстровані позивач ОСОБА_3, ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_4 (а.с. 11-12).

ОСОБА_4 не є членом сімї власника зазначеного домоволодіння в с.Гвізд по вул.Набережна, 9 Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 13.09.2017 р. відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з 2000 року по даний час за вказаною адресою не проживав і не проживає. (а.с. 13). Крім того, відповідач не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню домоволодіння та не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідача у вказаному домоволодінні порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7, показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 не існує жодних домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік у належному позивачці на праві приватної власності домоволодіння, що знаходиться в с.Гвізд по вул.Набережна, 9 Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні нею права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 319, 346, 391, ч.2 405 ЦК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 60, 74, 76, 79, 169, 197 ч. 2, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовільнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: с.Гвізд , вул. Набережна , 9 Надвірнянського району Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 08.11.2017 року