Справа №200/5931/17
Провадження№2-з/200/85/17
УХВАЛА

04 серпня 2017 року суддя Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська розглянувши заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «РІЕЛТІС ГРУП» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПП «РІЕЛТІС ГРУП», треті особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_2М приватний нотаріус ДМНО, про визнання правочину недійсними, -

ВСТАНОВИЛА :

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПП «РІЕЛТІС ГРУП», треті особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_2М приватний нотаріус ДМНО, про визнання правочину недійсними

В своєму позові ПП «РІЕЛТІС ГРУП» просить поновити права власності на нежитлові приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20-А.

03.08.2017 року ПП «РІЕЛТІС ГРУП» подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежилі приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20-А та заборонити органам держаної реєстрації, державному реєстратору, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20А до ухвалення рішення по суті. Оскільки існує ризик того, що дане майно може бути відчужене або передано в іпотеку третім особам, що в свою чергу призведе до неможливості виконання рішення суду. Що підтверджують наступні обставини.

01 червня 2017 року між ТОВ «Фінансовою компанією «Дніпрофінансгруп» та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «РІЕЛТІС ГРУП» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна нежилих приміщень за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20 А, який було посвідчено ОСОБА_3 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1997.

12 червня 2017 року при зверненні до нотаріуса стало відомо, що було скасовано право власності на нежилі приміщення за адресою: м. Дніпро, вул.Європейська,20А за Підприємством на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2017 року по цивільній справі №202/2854/17.

Скасування державної реєстрації права власності на зазначене вище нерухоме майно було здійснене 09.06.2017 року реєстратором Дібровської сільської ради ОСОБА_4 (у відповідності до Інформаційної довідки №89969659 від 19.06.2017 року).

Згодом, 14.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, реєстраційний №1818, за яким право власності на зазначене вище нерухоме майно набула інша фізична особа - ОСОБА_6.

Проте Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська ухвалу про скасування право власності за Підприємством не виносилась. Матеріали цивільної справи №202/285/17, що знаходиться в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, містять ухвалу від 09.06.2017 року, але іншу за змістом. Даний факт підтверджує довідка надана судом.

15 червня 2017 року Підприємством було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення по факту підроблення документів, яка зареєстрована в журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 22046.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України передбачено, що суд, за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заборона вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії, є видом забезпечення позову, передбаченим ст. 152 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого вважаю можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв'язку з чим накладення арешту на нежилі приміщення за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20-А та заборонити органам держаної реєстрації, державному реєстратору, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Європейська, 20А. Оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа і між сторонами виник спір з приводу права власності на нерухоме майно, та враховуючи той факт, що вже були спроби переоформити майно, то невжиття заходів забезпечення позову може зробить неможливим виконання рішення суду, в разі визнання права власності. А отже зважаючи на викладене та враховуючи характер спірних правовідносини, які виникли між сторонами, вважаю, що вжиття заходів забезпечення позову є доцільним, обґрунтованим, а також існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду так як у сторони спору до його вирішення наявна можливість розпорядитися об'єктом прав, що йому належать, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, в зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з'ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися по суті, а тому суд вважає, що у даному випадку дійсно існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та іншим особам і невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті ускладнить їх відновлення, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 9, 10 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, вимоги заявника щодо забезпечення позову є законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 1, 3 ст. 151, п. 2 ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИЛА:

Заяву ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «РІЕЛТІС ГРУП» /ЄРДПОУ 40408002/ про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Європейська, 20А до розгляду даної справи по суті.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб'єктам, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м.Дніпро, вул.Європейська, 20А.

Заборонити будь-яким іншим особам здійснювати будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, оренда та ін.) по відчуженню, передачі іншим особам та переоформленню документів на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул.Європейська, 20А, до розгляду даної справи по суті.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набрала законної сили 04.08. 2017 року.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя Т.В.Шевцова