Справа № 522/6201/17
Провадження № 2/522/8234/17
05 грудня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси,
у складі головуючого - судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Іскрич В.В.,
розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВС- БІЛД» про стягнення коштів, -
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідач в строк та на умовах вищезазначеного договору свої зобов'язання не виконав, що стало підставою звернення до суду для захисту прав.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача по справі до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Як вбачається з матеріалів справи між сторонами було укладено договір №15/2016 купівлі-продажу майнових прав від 07 квітня 2016 року, предметом якого є купівля майнових прав на об'єкт нерухомості № 24, загальною площею 32,96 кв. м. в зблокованому житловому будинку, господарських будівлях та спорудах, що мають бути розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (копія договору наявна в матеріалах справи).
Згідно з прибутковим касовим ордером №24 від 07.04.2016 року, виданого ТОВ АВС БІЛД, від ОСОБА_1 за договором № 15/2016 від прийнято 261 000 (двісті шістдесят одна тисяча) грн., в т.ч. ПДВ 20%, що складає 43 500 грн 00 коп.
Позивач посилається на те, що на момент пред'явлення позову об'єкт капітального будівництва не збудовано, не здано в експлуатацію, не дивлячись на те, що термін, встановлений договором - 4 квартал 2016 р. сплинув.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
При цьому, згідно зі ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до правової позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 21 листопада 2012 р. у справі № 6-101цс12: участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону "Про інвестиційну діяльність" і у разі виникнення спору щодо виконання зобов'язань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню.
Як зазначено у вказаній постанові, договори громадян із організаціями, що залучають грошові кошти для будівництва житла, хоча й мають різні найменування (підряду, дольової участі у будівництві, спільної діяльності, купівлі-продажу з розстроченням платежу, відступлення права вимоги, інвестування у нерухомість та управління майном тощо), проте предмет договору й умови у них практично однакові: замовлення на будівництво житла для власних потреб.
Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України зазначає, що при розгляді таких справ потрібно керуватись таким. Правовідносини між будівельною компанією (виробник) й фізичною особою (споживач, замовник) - це угода про послугу - будівництво житла.
За характером ці правовідносини подібні до положень ст. 875 ЦК України. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.
З цього випливає, що ЗУ "Про захист прав споживачів" регулює правовідносини між будівельною компанією й громадянами щодо будівництва житла для власних потреб.
Відповідно до договору об'єкт мав бути переданий покупцю до 31.12.2016 року. Однак, до 31.12.2016 року відповідач не передав позивачу ОСОБА_1 вказану нерухомість.
Тому, відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну у годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи, послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Порядок розрахунку пені передбачено в ч. 3 ст. 549 ЦК України. Розрахунок пені здійснюється за формулою: СУМА БОРГУ х КІЛЬКІСТЬ ДНІВ ПРОСТРОЧКИ х ставка пені 3% = ПЕНЯ 261 000 грн.* 61 днів*3% = 477 630 грн. В період з 01.01.2017 року по 02.03.2017 року (61 день прострочки) розмір пені складає 477 630 грн.
Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом своїх порушених прав.
Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.
З цього випливає, що на суму оплати 261 000 грн. відповідно до ст. 625 ЦК України підлягають нарахуванню 3% річних в сумі 1308,57 грн. та інфляційних збитків в розмірі 5507,1 грн.
В матеріалах справи наявний оригінал квитанції, що підтверджує сплату позивачем ОСОБА_1 судового збору в розмірі 7755.64 грн.
Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити частково.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.526, 527, 611, 612, 623-625, 651, 759, 883, 1046 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд , -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя : Бойчук А.Ю