Справа № 202/8475/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
01 березня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого - судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., Герасименка В.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України, третя особа ПАТ СК «Провідна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивачі зазначають, що 14 липня 2015 року в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Байкальської та вул. Образцова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу ОСОБА_2 автомобіля ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , який належить на праві власності ОСОБА_6 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 , а також завдані легкі тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року встановлена вина ОСОБА_9 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця вартість ремонтних робіт становить 22101,60 грн., вартість матеріалів 2692,95 грн., вартість замінних деталей 6802,30 грн., вартість експертного дослідження автотоварознавця 900 грн. Загальна сума завданої матеріальної шкоди складає 32496,85 грн. У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_3 була застрахована в СК Провідна, страхова компанія 30.09.2015 року виплатила 12234,35 грн. Крім матеріальної шкоди, ОСОБА_2 була завдана моральна шкода, яка полягає у пошкодженні його транспортного засобу, а ОСОБА_1 - моральна шкода, яка полягає у спричиненні легких тілесних ушкоджень.
За цих підстав, позивачі, уточнивши свої позовні вимоги, просили стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 20262,50 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 3858,40 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 974,40 грн., а на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська за клопотанням представника позивача до участі у справі як співвідповідача було залучено військову частину польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 позов підтримали та наполягали на його задоволенні в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнали частково в частині відшкодування матеріальної шкоди, проти стягнення моральної шкоди заперечували, вважали позов в цій частині недоведеним.
Відповідач ОСОБА_6 , а також представник відповідача військової частини польова пошта НОМЕР_1 Міністерства оборони України та третьої особи ПАТ СК «Провідна» в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час і місце судового розгляду.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить автомобіль ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
14 липня 2015 року в м. Дніпропетровську на перехресті вул. Байкальської та вул. Образцова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу ОСОБА_2 автомобіля ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_6 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року, яка в силу частини 4 статті 61 ЦПК України має преюдиційне значення в цій справі, встановлено вину ОСОБА_7 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
З довідки державтоінспекції вбачається, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 14 липня 2015 року, була деформована права бокова частина автомобіля ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця № 98/15А від 30 липня 2015 року, наданого позивачами, матеріальна шкода, спричинена власнику автомобіля ВАЗ-2106 номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, складає 22765,58 грн., що відповідає його ринковій вартості, оскільки його відновлення є економічно необґрунтованим.
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3007-16 від 10.02.2017 року, яка була проведена за клопотанням представника відповідача, вартість відновлювального ремонту автомобіля "ВАЗ-2106" номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого в результаті ДТП, складає 29724 грн. 22 коп. Розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля "ВАЗ-2106" номерний знак НОМЕР_2 в результаті ДТП, складає 24061 грн. 21 коп. Дійсна вартість автомобіля "ВАЗ-2106" номерний знак НОМЕР_2 до ДТП (станом на день ДТП - 14 липня 2015 року) складала 21849 грн. 76 коп. Дійсна вартість автомобіля "ВАЗ-2106" номерний знак НОМЕР_2 після ДТП не визначається у зв`язку з тим, що вартість відновного ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу перевищує ринкову вартість КТЗ без зазначених пошкоджень.
Таким чином, із зазначеного дослідження автотоварознавця та висновку судового експерта чітко вбачається, що транспортний засіб позивача є фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.

При цьому, як встановлено з пояснень позивача та представника позивача, 30 вересня 2015 року СК Провідна, в якій на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_3 , виплатила ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 12234,35 грн.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентується ст. 30 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Зазначеною статтею в редакції Закону № 5090-VІ від 05.07.2012 року передбачено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Положення цієї норми на підставі ст. 8 ЦК України можуть застосовуватися при відшкодуванні шкоди не лише страховиком, а й іншими особами, які несуть відповідальність за заподіяння шкоди.

Разом із тим, позивач, заявляючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в результаті якої транспортний засіб позивача був фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим у зв`язку з тим, що витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, не надав суду доказів щодо вартості пошкодженого автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (його залишків).
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а в справах про відшкодування шкоди саме на позивача законом покладається обов`язок доведення розміру завданої шкоди.
Але представник позивача в судовому засіданні клопотання про призначення по справі додаткової судової автотоварознавчої експертизи не заявив, хоча це питання з`ясовувалося в судовому засіданні, та наполягав на вирішенні справи на підставі наявних доказів.
Крім того, суду не було надано доказів на підтвердження того, що різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди вже не відшкодована позивачу страховиком.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 у частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, є недоведеними, а тому підстави для їх задоволення відсутні.
У зв`язку із недоведеністю позовних вимог у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що витрати по проведенню дослідження автотоварознавця в розмірі 900 грн. відшкодуванню позивачу також не підлягають.
Щодо вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, то суд виходять з наступного:
Згідно з пунктами 1, 3 частини 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачі зазнали моральної шкоди, оскільки внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_7 був пошкоджений та фізично знищений автомобіль позивача ОСОБА_2 , а також завдані легкі тілесні ушкодження позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується медичною довідкою, а тому позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди винною особою.
При цьому суд враховує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_7 був володільцем джерела підвищеної небезпеки, оскільки здійснював експлуатацію транспортного засобу ВАЗ-2101 номерний знак НОМЕР_3 , належного ОСОБА_6 , на підставі виданої останнім на його ім`я нотаріально посвідченої довіреності від 15 жовтня 2013 року на право експлуатування та розпорядження автомобілем строком на п`ять років.
Отже, обов`язок по відшкодування позивачам моральної шкоди має бути покладений на відповідача ОСОБА_4 .
З урахуванням характеру правопорушення, ступеня вини відповідача, глибини душевних страждань, завданих позивачам неправомірними діями відповідача, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди кожному з позивачів необхідно визначити в розмірі 5000 грн., що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості, виходячи з моральних страждань та інших негативних наслідків, завданих винними діями відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК Українистороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно зі статтю 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу.
Як визначено частиною 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
На підтвердження понесення позивачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу суду надано акт про надання послуг та квитанція до прибуткового касового ордеру адвоката, згідно з якими вартість послуг на ознайомлення з матеріалами справи, підготовку позовної заяви, надання адвокатського запиту та участь у судовому засіданні, а всього 7 годин, склала 3858,40 грн., що не перевищує встановленого законом граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу.
Крім того, при зверненні до суду позивачем ОСОБА_1 були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп., а позивачем ОСОБА_2 в розмірі 487 грн. 20 коп. - за вимоги майнового характеру та 487,20 грн. - за вимоги немайнового характеру.
Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме на користь ОСОБА_2 необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 637,41 грн. (16,52 % від суми заявлених вимог) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн. (50% від суми вимог немайнового характеру), а на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 121,80 грн. (25%).
Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп., витрати на правову допомогу 637 грн. (шістсот тридцять сім) грн. 41 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної кошти 5000 (п`ять тисяч) грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко