Справа № 382/242/17 Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/4281/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 47 19.09.2017
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з 1998 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. В 2001 році шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 На даний час донька досягла повноліття, однак продовжує навчатись в Університеті державної фіскальної служби України на заочній формі навчання та ІС Centre в Словакії на стаціонарній формі навчання, на платній основі, в зв"язку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 3203 грн., щомісячно, до досягнення двадцяти трьох років.

Відповідач у своїх письмових запереченнях зазначав, що позивачка не надала належних доказів щодо затрат на навчання та фактичного проживання дитини й невірно вказала середньомісячну зарплату в Яготинському районі, яка за період січень-грудень 2016 року становила 4606 грн., про що надав відповідні докази. Згідний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки у розмірі 700 гривень.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи із 10 лютого 2017 року, на час навчання. Стягнення аліментів припиняється з припиненням навчання або в разі досягнення особою, на користь котрої стягуються аліменти, двадцяти трьохрічного віку. В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 640 грн. судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням в частині визначення розміру аліментів, позивачка подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що суд неправильно застосував положення цивільного законодавства, дав помилкову оцінку доказам наявним у справі, тому вважає що рішення постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального законодавства. Зауважила, що додаткові витрати на повнолітню дитину є не правом а обов'язком батьків, незалежно від виплати коштів на утримання (аліменти). Тому просила скасувати рішення суду в частині розміру суми виплат- 1000 грн. та ухвалити нове в цій частині визначивши розмір коштів на щомісячне утримання ОСОБА_4 - 3 203 грн.

ОСОБА_3 у запереченнях на апеляційну скаргу зазначив, що суд повно і всебічно дослідив докази, розглянув справу згідно вимог законодавства, врахувавши, що розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць становить 1624 грн., тому просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач має можливість надавати дочці, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, матеріальну допомогу, якої вона потребує.

При визначенні розміру аліментів судом було враховано матеріальне становище платника аліментів, який займається підприємницькою діяльністю та наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини, ІНФОРМАЦІЯ_2, від іншого шлюбу.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Передбачений статтею 199 СК України обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі і наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що відповідач має повнолітню доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 1 вересня 2016 року та по 30 червня 2018 року навчається в Університеті ДФС України на заочній формі та сплатила за навчання кошти у наступному розмірі: 03.04.2017 року- 3671 грн., 10.11.2016 року- 2 200 грн., 12.09.2016 року- 700 грн. Крім того, ОСОБА_4 зарахована на навчання в ІС Centre (Словакія) для вивчення словацької мови, на основі внесення оплати за курс навчання у 2016/2017 році в сумі 2900 Євро, крім того сплатила за переклад на словацьку мову атестату про середню освіту з додатком-120 Євро, за нострифікацію атестату про середню освіту -12 Євро, за проживання у студентському гуртожитку університету - 990 Євро, та за річний курс англійської мови-353 Євро.

Також судом встановлено, що 11.01.2016 року відповідач ОСОБА_3 перерахував на користь доньки ОСОБА_4 кошти у розмірі 5000 грн., 23.06.2016р.-1500 грн., 11.06.2016 року-12000 грн., 03.08.2016 року-1000 грн.

Відповідач має від іншого шлюбу неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є особою працездатною, займається підприємницькою діяльністю - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, має нормальний стан здоров'я.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, не заперечуються фактично сторонами.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів на користь позивача з визначенням їх розміру у сумі 1000 грн. При цьому визначення розміру аліментів відповідає вимогам закону з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача.

Посилання позивачки у скарзі на обов'язок батька сплачувати додаткові витрати на повнолітню дитину є безпідставним, оскільки стаття 185 СК України про участь батьків у додаткових витратах на дитину регулює правовідносини по утриманню неповнолітніх дітей і розміщена у Главі 15 СК України, посилання на цю норму також відсутнє й у ст. 201 СК України, тому ця стаття не може бути застосування судом до спірних правовідносин.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду щодо визначення розміру стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої дочку, яка продовжує навчатися.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 11 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :