Справа № 202/1345/17
Провадження № 2/202/1150/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 березня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Георгієвських Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №646. В подружжя народилися дитина -донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона з відповідачем проживала у шлюбі шість років, вели спільне господарство та будували міцні спільні відносини. Але останній рік вони не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються та принижують один одного. З травня 2016 року сімейні відносини фактично припинені. Вони з відповідачем неодноразово протягом останнього року намагалися говорити один з одним про їх особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останній рік, хоча вони прикладали для цього максимум зусиль, їх відносини переросли в ще більш ворожі. В результаті спільних розмов вона прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю у їх спільної дитини. Подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору щодо місця проживання дитини та поділу майна немає.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просила шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Відповідно до заяви від 13.03.2017 року позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив шлюб розірвати.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування на їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно до копії свідоцтва про шлюб виданого 14 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 14 вересня 2013 року за актовим записом № 646. Прізвище дружини після одруження ОСОБА_2 ( а.с. 9).

23 грудня 2011року у позивачки та відповідача народилась спільна дитина -донька ОСОБА_3 , на підтвердження чого до позовної заяви додано копію свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2, в якому батьками вказаної дитини вказано позивачку та відповідача ( а.с. 10).

Відповідно ст. 120 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з травня 2016 року, сторони не бажали поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, втрата почуттів взаємної любові.

При постановленні рішення суд враховує те, що сімейно-шлюбні відносини припинені, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, сторони зберігати шлюб не бажають, спір про майно відсутній, спір щодо місця проживання дитини також відсутній, дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю, тому суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 вересня 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 646, які мають малолітню доньку ОСОБА_3, 23 грудня 2011року народження - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не змінювати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар