Справа № 610/616/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Усенко С.І.,

за участю: секретаря судового засідання Бартєнєвої Ю.І.,

за відсутності осіб, які беруть участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гусарівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

09.03.2017. року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті батька, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право на який він мав згідно Свідоцтву про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.04.1989 року Балаклійським державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №1288, номер спадкової справи 547/88 г.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є дочкою ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року її батько, ОСОБА_2, помер.

На випадок смерті батько заповіт не залишав, тому 18.01.2017 року вона як дочка померлого і спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Соколової С.О. з заявою, в якій повідомила про те, що приймає спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2, і ця заява належним чином була зареєстрована в Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46453928 від 18.01.2017 року.

В теперішній час, тобто після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, вона звернулась до нотаріуса з метою оформити спадщину, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2

А саме, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.04.1989 року Балаклійським державним нотаріусом, її батько ОСОБА_2 став власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами після смерті його тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно інформації у вказаному Свідоцтві, успадкований батьком житловий будинок належав померлій ОСОБА_4 на підставі запису в погосподарській книзі Виконкому Гусарівської сільської ради народних депутатів, що підтверджувалось довідкою Виконкому цієї ж сільради від 21.02.1989 року за №15.

Вказане Свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано в реєстрі за №1288, номер спадкової справи 547/88 г.

На той час вулиця, на якій розташований вказаний будинок, була без назви, а будинок без номера, але в теперішній час він має адресу: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою вих. №35 від 14.02.2017 року з Балаклійського БТІ.

Тому вона, як спадкоємець першої черги за законом на майно батька ОСОБА_2, саме й претендую на вказаний вище належний йому житловий будинок.

Але при зборі відповідних документів для нотаріуса з'ясувалося, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який успадкував батько і в якому проживав до часу смерті, в БТІ за ним зареєстровано не було, що підтверджується довідкою з Балаклійського БТІ вих. №35 від 14.02.2017 року.

Тому нотаріус оформити за мною право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на спірний житловий будинок відмовилася, оскільки правовстановлюючий документ на нього не зареєстрований в БТІ, що підтверджується відповіддю від 07.03.2017 року вих. №79/02-14.

Так само їй було роз'яснено, що згідно з діючими положеннями ЦК України і роз'ясненнями в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна колишньому власнику і подальших власників (спадкоємців) повинен вирішуватися в судовому порядку.

Крім того, оскільки вищезазначений житловий будинок був побудований у 1965 році, то на момент виникнення цих правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірний житловий будинок може бути предметом спадкування, і визнання за нею права власності на нього в порядку спадкування за законом, не порушуватиме права інших осіб.

В судове засідання позивач не з"явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримку позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що підставою звернення позивача до суду став захист невизнаних особистих майнових прав, пов'язаних із володінням, користуванням та розпорядженням об'єктом нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1, доводиться дочкою ОСОБА_2, що підтверджується повторним свідоцтвом про моє народження серії НОМЕР_2, виданим Відділом державної РАЦС Балаклійського РУЮ Харківської області 18.01.2011 року, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №3 і №2 від 21.09.2010 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу від 12.04.2003 року, виданому Відділом реєстрації актів громадянського стану Ізюмського міського управління юстиції.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року батько позивача, ОСОБА_2, помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 року Виконавчим комітетом Гусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

На випадок смерті батько заповіт не залишав, тому 18.01.2017 року позивачка, як дочка померлого і спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріуса Балаклійського районного нотаріального округу Соколової С.О. з заявою, в якій повідомила про те, що приймаю спадкове майно після смерті батька ОСОБА_2, і ця заява належним чином була зареєстрована в Спадковому реєстрі, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46453928 від 18.01.2017 року.

В теперішній час, тобто після спливу шести місяців з часу відкриття спадщини, вона звернулась до нотаріуса з метою оформити спадщину, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2

А саме, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.04.1989 року Балаклійським державним нотаріусом, батько позивача ОСОБА_2 став власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами після смерті його тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно інформації у вказаному Свідоцтві, успадкований батьком житловий будинок належав померлій ОСОБА_4 на підставі запису в погосподарській книзі Виконкому Гусарівської сільської ради народних депутатів, що підтверджувалось довідкою Виконкому цієї ж сільради від 21.02.1989 року за №15.

Вказане Свідоцтво про право на спадщину було зареєстровано в реєстрі за №1288, номер спадкової справи 547/88 г.

На той час вулиця, на якій розташований вказаний будинок, була без назви, а будинок без номера, але в теперішній час він має адресу: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою вих. №35 від 14.02.2017 року з Балаклійського БТІ.

Тому я, як спадкоємець першої черги за законом на майно о батька ОСОБА_2, саме й претендує на вказаний вище належний йому житловий будинок.

Але при зборі відповідних документів для нотаріуса з'ясувалося, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1, який успадкував батько і в якому проживав до часу смерті, в БТІ за ним зареєстровано не було, що підтверджується довідкою з Балаклійського БТІ вих. №35 від 14.02.2017 року.

Тому нотаріус оформити за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на спірний житловий будинок відмовилася, оскільки правовстановлюючий документ на нього не зареєстрований в БТІ, що підтверджується відповіддю від 07.03.2017 року вих. №79/02-14.

Так само їй було роз'яснено, що згідно з діючими положеннями ЦК України і роз'ясненнями в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року №19-32/319, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна колишньому власнику і подальших власників (спадкоємців) повинен вирішуватися в судовому порядку.

Крім того, оскільки вищезазначений житловий будинок був побудований у 1965 році, то на момент виникнення цих правовідносин діяв Цивільний кодекс Української РСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірний житловий будинок може бути предметом спадкування, і визнання за мною права власності на нього в порядку спадкування за законом, не порушуватиме права інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно.

Із змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України слідує, що спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо за це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Викладене вище дає підстави вважати, що спірний будинок може бути предметом спадкування, визнання за позивачкою права власності на нього не порушуватиме права інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 328, ст. ст. 392, 1218, 1223, 1233, 1235 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті батька, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право на який він мав згідно Свідоцтву про право на спадщину за заповітом, посвідченого 11.04.1989 року Балаклійським державним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за №1288, номер спадкової справи 547/88 г.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Балаклійськиий районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя