Справа № 375/1295/17
Провадження № 2/375/594/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2017 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Литвина О.В.,

при секретарі - Юрченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Гівіча

про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду, позивач посилається на те, що вона перебувала до 22.11.1996 по 27.09.2006 у шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Зазначає, що на даний час їх спільний з відповідачем син навчається на денному відділені "Відкритого міжнародного університету розвитку людини "Україна"».

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тоді як вона сама не в змозі самостійно утримувати їх сина, який потребує додаткових витрат.

Просить стягувати з відповідача на її користь на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини доходів відповідача до досягнення сином віку 23 років.

Сторони, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з'явилися та подали заяви, якими позивач позов підтримала, а відповідач визнав та просили розглянути спір за їх відсутності.

За викладеного суд ухвалює провести розгляд спору по суті у відсутності сторін, що узгоджується із положеннями ст.169 ЦПК України та за вимогами частини другої статті 197 цього Кодексу не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином сторін спору та являється студентом третього курсу денної форми навчання філологічного факультету вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна". Відповідач матеріальної допомоги на навчання сину не надає, а тому весь тягар такого утримання несе позивач самостійно.

Вказані обставини визнаються відповідачем, ним не оспорюються, а тому доказуванню відповідно до положень ст. 61 ЦПК України не підлягають.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За вимогами ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 11 вказаного Кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів.

Відповідно до статті 60 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов»язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами регулюються 182, 198, 199, 200, 201 СК України.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів при цьому визначається за вимогами ст.200 СК України у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

З огляду на встановлені обставини справи суд приходить до висновку, що повнолітній син відповідача потребує матеріальної допомоги, якої останній добровільно не надає.

Заявлений позивачем розмір аліментів суд з урахуванням позиції відповідача щодо вирішення спору, зважаючи, що останній не має інших утриманців та з урахуванням інших встановлених судом обставин справи, суд вважає справедливим.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на встановлені обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від доходу відповідача і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України № 3674-VІ від 08.07.2011 «Про судовий збір», а тому останній у відповідності до положень ЗУ "Про судовий збір" та ст.88 ЦПК України має бути стягнутий на користь держави з відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 182, 198, 199, 200, 201 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 Гівіча, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до закінчення сином навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи з 12.09.2017.

Звільнити позивача від сплати судового збору та стягнути останній у сумі 640.00 грн. на користь держави з ОСОБА_2 Гівіча.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили «______»_________________20____