Справа № 184/256/17
Номер провадження 2/184/157/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15.03.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Гаєвого О.В. за участю секретаря: Поліщук О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО-КОМФОРТ+» про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу товарів №7-22 від 06.10.2016 року, укладений між ним та ТОВ «ЕКО-КОМФОРТ+», а також стягнути з останнього на свою користь сплачені за договором купівлі-продажу грошові кошти в сумі 4000,00 грн. і моральну шкоду в сумі 3200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 06.10.2016 року між ним та ТОВ «ЕКО-КОМФОРТ+» укладений договір купівлі-продажу товарів, відповідно до умов якого відповідач повинен був поставити йому 4 (чотири) пластикових вікна, а він сплатити за це вартість товару у розмірі 7 748 грн. Позивач в день укладення договору сплатив авансовий платіж у сумі 4000 грн., але на протязі більше 3-х місяців поспіль і по теперішній час, відповідач свої зобовязання за договором не виконує, що і стало підставою для звернення до суду за захистом свого порушеного права.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

В судове засідання представник відповідача повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надавав.

Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, зокрема, такими підставами є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 06.10.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕКО-КОМФОРТ+» укладений договір купівлі-продажу товарів № 7-22 (виріб вікно біле /Ргіmeplast 58 Ахог К-3 - 4 шт.) Вартість товару за умовами договору складає 7748 грн. Того ж дня позивачем здійснено авансовий платіж в сумі 4000 грн., що підтверджується товарним чеком № 63 від 06.10.2016 року (а.с.6).

Відповідно до п.3.1 договору купівлі-продажу №7-22 від 06.10.2016 року товар поставляється в строки, вказані в бланку заказу або в додатковій угоді, що є невідємними частинами вищевказаного договору.

Після спливу більше 3-х місяців та на час розгляду справи у суді оплачений позивачем товар відповідач не доставив та не встановив. В грудні 2016 року позивач звернувся до відповідача з претензією по невиконанню умов договору купівлі-продажу від 06.10.2016 року, але листи поверталися позивачу після закінчення строку їх зберігання на поштовому відділенні (а.с.8-15).

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свій обов'язок за вище вказаним договором та не повідомив позивача, як покупця, про причини не виконання своїх зобовязань.

Згідно п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись сторонами належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу, а саме, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 704 ЦК України, якщо договір роздрібної купівлі-продажу укладено з умовою про доставку товару покупцеві, продавець зобов`язаний у встановлений договором строк доставити товар за місцем, указаним покупцем.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом у тому числі розірвання договору та відшкодування збитків.

Згідно ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства, не виконав свого обов'язку за договором купівлі-продажу, а тому договір № 7-22 від 06.10.2016 року підлягає розірванню, а на користь позивача підлягає стягненню сплачена за товар сума в розмірі 4000 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.4 ст.611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобовязання у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування завданої фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Як слідує із виниклих між сторонами правовідносин, вони є договірними і відшкодування моральної шкоди умовами спірного договору контрагентами не передбачено.

Разом з тим, п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», який також поширюється на спірні правовідносини, передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна небезпечною для життя, здоровя продукціє (товарами чи послугами).

Однак, позивачем не надано належних доказів того, що порушення відповідачем своїх зобовязань, в частині не виконання умов договору купівлі-продажу, могло призвести (чи призвело) до ситуації, яка могла стати небезпечною для його життя чи здоровя, а тому підстави для стягнення моральної шкоди відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» в даних спірних правовідносинах відсутні, а відтак вимога про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215,224-226 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО-КОМФОРТ+» про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення грошових коштів задовольнити частково.

Розірвати договір купівлі-продажу товарів № 7-22 від 06 жовтня 2016 року укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЕКО-КОМФОРТ+».

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО-КОМФОРТ+» на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1) сплачені за договором купівлі-продажу № 7-22 від 06 жовтня 2016 року грошові кошти в сумі 4000,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЕКО-КОМФОРТ+» на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_2