АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2008/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоВініченка Б. Б.
суддівГончар Н. І., Новікова О. М.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 20 червня 2014 року у справі за поданням Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань,-

в с т а н о в и л а :

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції Плюта А.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника гр. ОСОБА_6 на виїзд з України.

Державний виконавець подання обґрунтовував тим, що 22.01.2014 року Христинівським районним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист №706/711/13ц про стягнення з ОСОБА_6 борг в сумі 69876, 67 грн. на користь ПАТ «Акцент-Банк»; 12.10.2009 року Христинівським районним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист №2-442/2009 про стягнення з ОСОБА_6 борг в сумі 29017, 87 грн. на користь ПАТ «Банк «Київська Русь»; 21.03.2011 року Христинівським районним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист №2-733/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 борг в сумі 21235, 44 грн. на користь ПАТ «Банк «Київська Русь».

Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, а тому оскільки у боржника ОСОБА_6 не виконане зобов'язання щодо погашення заборгованості перед банком, тому державний виконавець просив суд обмежити останнього у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань згідно рішень суду.

Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 20 червня 2014 року подання задоволено.

Тимчасово обмежено боржника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Сичівка, Христинівського району, Черкаської області, громадянину України (паспорт серії НОМЕР_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов'язань.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вищевказану ухвалу районного суду, як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з неповним з'ясуванням судом всіх обставин, що мають істотне значення для справи та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Так, задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України у зв'язку з невиконанням ним зобов'язань по виплаті боргу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно проведеної перевірки, яка була проведена державним виконавцем, майна належного боржнику, на яке можливо було звернути стягнення для погашення наявної заборгованості не виявлено, виконавчі документи ним не виконуються, а тому є підстави для задоволення вказаного подання.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, за матеріалами справи встановлено, що рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 04 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість в розмірі 69876, 67 грн.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 14 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість в розмірі 29017, 87 грн.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 08 грудня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість в розмірі 21235, 44 грн.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону визначено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Отже, Законом встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за сам факт наявності невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 7 постанови від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснив, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 3771 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Слід зауважити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до роз'яснень ВСУ, викладених у листі від 01 лютого 2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

02 квітня 2014 року та 05 лютого 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Христинівського районного управління юстиції Плютою А.М. були відкриті виконавчі провадження за виконавчими листами № 706/711/13-ц про стягнення з ОСОБА_6 боргу на користь ПАТ «Акцент-Банк» в сумі 69876, 67 грн.; № 2-7332010 про стягнення солідарно з ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6 на користь АБ «Київська Русь» заборгованості на загальну суму 21235, 44 грн.; № 2-4422009 про стягнення з ОСОБА_6 на користь АБ «Київська Русь» боргу на загальну суму 29017, 87 грн. (а.с. 3, 4, 5).

Вказана заборгованість ОСОБА_6 не погашена, проте сама лише констатація факту наявності у боржника заборгованості не може слугувати достатньою правовою підставою для його обмеження у праві виїзду за межі України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати наявну заборгованість боржника його ухиленням від виконання покладених судовим рішенням зобов'язань, тому суд першої інстанції передчасно та безпідставно прийшов до висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 20 червня 2014 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :