Справа № 301/402/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" березня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: відділ опіки та піклування Іршавської районної державної адміністрації, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: відділ опіки та піклування Іршавської РДА, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.
Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Іршавського районного суду від 19.02.2014 року було розірвано. Сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Іршавського районного суду від 20.08.2014 року визначено місце проживання дочки із позивачкою. Жодних перешкод для спілкування дитини з батьком позивачка не вчиняє, оскільки майже кожні вихідні дочка відвідує відповідача. Наразі позивачка має намір разом з дочкою поїхати на відпочинок до Російської Федерації. Дана поїздка сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку. Відповідач безпідставно відмовляється надати письмовий дозвіл на виготовлення проїзних документів дитини та на її виїзд за кордон і такою своєю позицією завдає шкоди інтересам дитини, перешкоджає її всебічному та гармонійному розвитку. Просила позов задовольнити.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали заяву, в якій позов підтримали, просили його задовольнити, справу розглянути за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення (а.с. 25,27,32).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки до суду не повідомив (а.с.18, 31).
Представник відділу опіки та піклування Іршавської РДА в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, подала заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити (а.с. 28,33).
Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторона посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ №055846 від 16.11.2006 року (а.с. 9)
Шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено її дошлюбне прізвище «Панько» (а.с. 6).
Рішенням Іршавського райсуду від 20.08.2014 року визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матірю позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 7-8).

На даний час дитина і надалі проживає з позивачкою.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З позовної заяви вбачається, що позивачка ОСОБА_1 має можливість поїхати разом з дочкою за кордон для відпочинку, однак, відповідач без будь-яких обєктивних причин відмовляється надати дитині дозвіл для виїзду за кордон.

Відповідно до принципів 4 та 6, викладених в Декларації прав дитини, прийнятою генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина повинна користуватися всіма благами соціального забезпечення, їй належить право на здоровій ріст і розвиток, з цією метою соціальний догляд і охорона мають бути забезпечені, як їй так і матері, неповнолітня дитина не повинна бути розлучена зі своєю матір'ю.

Законодавчих підстав для обмеження права дитини на виїзд за кордон немає, таке право підлягає захисту судом, зокрема, і від безпідставних та необґрунтованих заборон щодо цього одним з батьків дитини (ст.ст. 274, 275 ЦК України). Реалізація дитиною права на виїзд за кордон сама по собі не може розглядатися як порушення прав одного з батьків, оскільки щодо перетинання дитиною державного кордону України встановлена інша процедура, яка передбачає дотримання сімейних прав того з батьків, хто проживає окремо від дитини, а за наявності відповідних підстав вирішення спору судом.

Оскільки відповідач відмовляється надати дозвіл для виїзду дитини за кордон, що перешкоджає малолітній у здійсненні відповідно до ч.7 ст. 7 СК України своїх прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене суд вважає надати малолітній ОСОБА_3 дозвіл на виїзд за кордон у країну прямування Російську Федерацію у супроводі матері на період з 01.06.2017 року по 01.09.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати по справі у виді 640 грн. судового збору, що був сплачений позивачкою при зверненні до суду (а.с. 1).

Керуючись ст. 27 ч.ч. 1, 2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст.33 Конституції України, ст. 7 СК України, п.п. 3-5 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, ст.ст. 11, 15, 88 ч.1, 158 ч.2, 169 ч.4, 197 ч.2, 208, 209, 212-215, 224 ЦПК України, ,

р і ш и в :

Позов задовольнити.

Надати малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України в країну прямування Російську Федерацію без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на період з 01 червня 2017 року по 01 вересня 2017 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча : М. О. Пітерських