Справа № 654/1868/17
Провадження №2/654/849/2017
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2017 року Голопристанський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - судді Данилевського М.А.
за участю секретаря Друговин В.М.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гола Пристань Херсонської області в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
10.07.2017 позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом про стягнення боргу за розпискою, мотивуючи його тим, що у відповідності до умов договору, оформленого розпискою від 04 квітня 2012 року відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот)грн., які зобовязався повернути до жовтня 2012 року. Відповідач ОСОБА_2 не виконав грошове зобовязання повернути грошові кошти в строк визначений розпискою, тому позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача борг в сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, суму з урахуванням індексу інфляції з жовтня 2012 року по травень 2017 року 87,1%, що складає 10 974(десять тисяч девятсот сімдесят чотири)гривні та судові витрати, які складають 640 (шістсот сорок) гривень.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала посилаючись на підстави, наведені в позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь борг в сумі 23 574 (двадцять три тисячі пятсот сімдесят чотири) гривні, а також судові витрати. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення.
Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, про що складена розписка, про те, що ОСОБА_2 04.04.2012 взяв в борг у ОСОБА_1 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, які зобовязався повернути до жовтня 2012 року. Розписка була написана власноручно ОСОБА_2 Факт написання розписки сторонами не оспорюється.
Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошової суми.
Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання.
Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК України, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошевість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК України).
Позивач в обґрунтування своїх вимог надала письмову розписку від 12.04.2012, яка підтверджує укладення між сторонами договору позики на суму 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, укладений між позивачем та відповідачем, відповідно до якого, позивач надав відповідачу позику в сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень.
Відповідно до тексту вказаної розписки, позичальник ОСОБА_2 зобовязується повернути позикодавцю ОСОБА_1 позику в сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень до жовтня 2012. Наявність у позикодавця розписки свідчить, про невиконання позичальником боргового зобовязання.
Дану розписку суд розцінює, як борговий документ, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню.
Стосовно стягнення з відповідача судових витрат, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені і документально підтверджені судові витрати, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 15, 60, 88, 107, 110, 118-120, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики в сумі 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, індекс інфляції з жовтня 2012 року по травень 2017 в сумі 10 974 (десять тисяч девятсот сімдесят чотири) гривні, а всього 23 574 (двадцять три тисячі пятсот сімдесят чотири) гривні.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. А. Данилевський