ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1713/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"13" березня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач, ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.05.2016 року в м. Києві на перехресті вул. Дніпровська Набережна та вул. Здолбунівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2016 року, водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до нарядів-замовлень ТОВ «Інтехстандарт» №№ J від 31.05.2016 р., J від 01.06.2016 р., J від 01.06.2016 р., та квитанцій №№ 4063271 від 19.05.2016 р., 4089346 від 01.06.2016 р., 0.0.561496888.1 від 01.06.2016 р., 4089328 від 01.06.2016 р. позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 40 207 грн. 41 коп. Враховуючи, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6986996 автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» останній сплатив позивачу страхове відшкодування в сумі 29 911 грн. 11 коп. У зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 10 295 грн. 50 коп., витрати на правову допомогу- 1 500 грн., та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивач підтримав позов у повному обсязі та просив задовольнити позовні вимоги, не заперечуючи проти винесення заочного рішення.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.05.2016 року в м. Києві на перехресті вул. Дніпровська Набережна та вул. Здолбунівська сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 10.06.2016 року, водія автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача, ОСОБА_3 у скоєнні ДТП є підтвердженою.

Відповідно до нарядів-замовлень ТОВ «Інтехстандарт» №№ J від 31.05.2016 р., J від 01.06.2016 р., J від 01.06.2016 р., та квитанцій №№ 4063271 від 19.05.2016 р., 4089346 від 01.06.2016 р., 0.0.561496888.1 від 01.06.2016 р., 4089328 від 01.06.2016 р. позивач сплатив вартість відновлювального ремонту автомобіля «Gelly», д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 40 207 грн. 41 коп..

Як вбачається із матеріалів справи автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», яке сплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 29 911 грн. 11 коп., що підтверджується самим позивачем.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого

Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013 року № 4 при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача вартості матеріальної шкоди в розмірі 10 295 грн. 50 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно ч. 3 до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, відповідно до ст.ст.79,84 ЦПК України, належать, в тому числі й витрати на правову допомогу.

Відповідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про адвокатуру", оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом.

Згідно з ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячний розмір за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати: а саме - судовий збір 551 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 208, 213, 218, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) матеріальну шкоду в розмірі 10 295 (десять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят один) грн. 20 коп.

За письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА