Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/4010/17
Провадження № 2/644/2030/17
07 листопада 2017 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого - судді Глібко О.В., при секретарі - Яценко У.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав,
30.06.2017 року позивач - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє в інтересах малолітніх дітей, звернулися до суду з вказаним позовом про відібрання малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 від матері ОСОБА_7 без позбавлення її батьківських прав. В обґрунтування посилалися на те, що діти разом з матір'ю мешкали за адресою: АДРЕСА_1. Родина займає одну кімнату у будинку готельного типу (житлова площа 11 кв.м, загальна площа - 16,7 кв.м) з кухнею та санвузлом спільного користування. За словами сусідів, старші діти ОСОБА_6 неодноразово були помічені за жебракуванням, просили у прохожих гроші на їжу, гуляли біля закладів громадського харчування, знаходились на значній відстані від місця проживання без нагляду матері. З метою виправлення складної ситуації в родині, спеціалісти Служби рекомендували ОСОБА_6 помістити дітей у державний навчальний дитячий заклад для вирішення матеріально-побутових питань. Так, станом на час звернення до суду із позовом малолітні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 влаштовані до КЗ «Зеленогайський спеціальний загальноосвітній навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад - школа-інтернат І-ІІ ступенів)» Харківської обласної ради. А решта дітей - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 влаштовані до КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай». Діти перебувають на повному державному забезпеченні з 28.12.2015 за заявою ОСОБА_6 від 06.11.2015. 01.06.2016 - ОСОБА_6 звернулась з проханням про подовження терміну перебування дітей у державних закладах для дітей на шість місяців у зв'язку з тим, що вона не вирішила вищезазначені питання. Належних умов для проживання та виховання дітей - немає. Після закінчення терміну перебування дітей у закладах на повному державному забезпеченні мати знову не забрала дітей, і, починаючи з грудня 2016 року, дітям подовжено термін перебування за клопотанням Служби у справах дітей по Індустріальному району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (надалі - Служба). За час перебування дітей у навчальних закладах, мати ОСОБА_6 відвідувала дітей, але зустрічі носили абсолютно формальний характер, оскільки тривали декілька хвилин, долею, станом здоров'я та успіхами дітей вона не цікавилась, часто під час відвідування мати не приносила жодних гостинців, що підтверджується відповідною довідкою із закладу. Згідно інформації, яка надійшла з КЗ «Зеленогайський спеціалізований загальноосвітній навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради» з моменту подовження терміну перебування дітей на повному державному забезпеченні ОСОБА_6 дітей відвідувала лише один раз, на день народження старшого сина.
Адміністрація навчально-виховного закладу вважає, що за час перебування дітей на повному державному забезпеченні, мати не зробила нічого, щоб повернути дітей додому, поліпшити умови їх проживання та виховання. Питання щодо доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія).
Враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії, керуючись ст. ст. 19, 150, 170 Сімейного кодексу України, в інтересах дітей, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6
Крім того станом на час звернення із вказаним позовом до суду позивачі просили також прийняти рішення про відібрання у ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, без позбавлення батьківських прав, його сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути із ОСОБА_9 аліменти на утримання малолітнього сина, і також посилалися, що батько даної дитини зовсім не займається вихованням та утриманням останнього. Але під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_9, в зв'язку із чим, представник позивача уточнив свої позовні вимоги, та просили не розглядати позов в даній частині.
Також позивачі просили суд стягнути зі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6;, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10, яка діє на підставі довіреності, підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила задовольнити та ухвалити заочне рішення.
Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти відібрання від неї дітей, при цьому надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України жодних доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві суду не надала.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовної заяви з наступних підстав. При цьому, на підставі наявних у справі доказів, за згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення , відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.
Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, звернулися з даною позовною заявою про відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, має шістьох малолітніх дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6
Батько ОСОБА_2, 2008 р.н., ОСОБА_9, помер ІНФОРМАЦІЯ_9. Відомості про батька у свідоцтвах про народження інших п'ятьох дітей записані згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України.
Діти разом з матір'ю мешкали за адресою: АДРЕСА_1. Родина займає одну кімнату у будинку готельного типу (житлова площа 11 кв.м, загальна площа - 16,7 кв.м) з кухнею та санвузлом спільного користування.
Двоє дітей ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до 01.11.2015 року навчались в 7 та 2 класах КЗ «Спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів №55».
ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, та ОСОБА_6 дитячі навчальні заклади не відвідували, знаходились під наглядом матері.
Троє старших дітей ОСОБА_6 були поставлені на облік Служби як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах, у березні 2012 року. У квітні 2012, листопаді 2013 у серпні 2015 на облік додатково були поставлені молодші діти цієї родини після їх народження.
За словами сусідів, старші діти ОСОБА_6 неодноразово були помічені за жебракуванням, просили у прохожих гроші на їжу, гуляли біля закладів громадського харчування, знаходились на значній відстані від місця проживання без нагляду матері. З метою виправлення складної ситуації в родині, спеціалісти Служби рекомендували ОСОБА_6 помістити дітей у державний навчальний дитячий заклад для вирішення матеріально-побутових питань.
Згідно з рішенням виконавчого комітету ХМР №730 від 25.11.2015 малолітні ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 влаштовані до КЗ «Зеленогайський спеціальний загальноосвітній навчально-виховний комплекс (дошкільний навчальний заклад - школа-інтернат І-ІІ ступенів)» Харківської обласної ради.
Решта дітей - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 влаштовані до КЗОЗ «Обласний спеціалізований будинок дитини «Зелений гай».
Діти перебувають на повному державному забезпеченні з 28.12.2015 за заявою ОСОБА_6 від 06.11.2015, в якій вона вказала, що знаходиться у складних матеріальних і сімейних обставинах, та непридатних для проживання умовах.
01.06.2016 - ОСОБА_6 звернулась з проханням про подовження терміну перебування дітей у державних закладах для дітей на шість місяців у зв'язку з тим, що вона не вирішила вищезазначені питання. Належних умов для проживання та виховання дітей - немає.
Після закінчення терміну перебування дітей у закладах на повному державному забезпеченні мати знову не забрала дітей, і, починаючи з грудня 2016 року, дітям подовжено термін перебування за клопотанням Служби у справах дітей по Індустріальному району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (надалі - Служба).
У ОСОБА_6 не має підстав для того, що діти і надалі перебували у державних закладах на повному забезпеченні.
Спеціалісти Служби із ОСОБА_6 неодноразово проводили бесіди, надавали рекомендації по створенню належних умов для проживання, навчання та виховання дітей. В результаті такої роботи спеціалісти Служби переконали ОСОБА_6 з 04.06. 2014 року стати на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов за загальною чергою та включена до пільгового списку багатодітних сімей. Проте на сьогоднішній день виконавчим комітетом Харківської міської ради забезпечуються житлом громадяни, які були прийняті на облік за списком багатодітних сімей до 29.11.1984 року. Інформація надана Управлінням обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради.
За час перебування дітей у навчальних закладах, мати ОСОБА_6 відвідувала дітей, але зустрічі носили абсолютно формальний характер, оскільки тривали декілька хвилин, долею, станом здоров'я та успіхами дітей вона не цікавилась, часто під час відвідування мати не приносила жодних гостинців, що підтверджується відповідною довідкою із закладу.
Згідно інформації, яка надійшла з КЗ «Зеленогайський спеціалізований загальноосвітній навчально-виховний комплекс Харківської обласної ради» з моменту подовження терміну перебування дітей на повному державному забезпеченні ОСОБА_6 дітей відвідувала лише один раз, на день народження старшого сина.
Адміністрація навчально-виховного закладу вважає, що за час перебування дітей на повному державному забезпеченні, мати не зробила нічого, щоб повернути дітей додому, поліпшити умови їх проживання та виховання.
Згідно з статтею 170 Сімейного кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для життя, здоров'я і морального виховання.
В ході останнього обстеження умов проживання ОСОБА_6 спеціалістами Служби і представниками структур, причетних до роботи з дітьми, було зафіксовано повну відсутність умов не тільки для повернення дітей з навчальних державних закладів, а й для тимчасового їх перебування у матері, оскільки у кімнаті елементарно відсутні місця для сну, а тим паче навчання, організації дозвілля.
Під час чергового прийому у Службі розглядалось питання стосовно можливості подальшого перебування/повернення дітей ОСОБА_6 з інтернатних навчальних закладів. В письмовому вигляді мати підтвердила те, що не спроможна вирішити питання щодо належного проживання, виховання та утримання своїх малолітніх дітей.
Згідно з відомостями, наданими Індустріальним ВП ГУНП України в Харківській області, ОСОБА_6 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності у період часу, коли діти перебували на її утриманні та вихованні, а саме: 15.08.2015 року за ч.2 ст.184, 10.07.2015 року за ч.2. ст.184, 17.03.2015 року за ч.2 ст.184, 13.09.2014 року за ч.2. ст.184, 08.05.2014 року за ч.2 ст.184, 17.04.2014 року за ч.2 ст.184, 25.02.2012 року за ч.1 ст.184.
Питання щодо доцільності відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, додатково було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради (далі - Комісія).
Враховуючи вищезазначене та рекомендацію Комісії, керуючись ст. ст. 19, 150, 170 Сімейного кодексу України, в інтересах дітей, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне відібрання без позбавлення батьківських прав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, відносно її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.
Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 11 вищевказаного Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані: приймати участь у вихованні дитини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Частиною 1 ст. 170 СК України встановлено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Згідно вимог п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у ч. 2 п. 16 постанови Пленуму Верховного суду № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідачка - ОСОБА_7, неналежним чином виконує свої батьківські обов'язки стосовно малолітніх дітей, а саме: не займається їх вихованням, не приділяє уваги до їх розвитку, не створює умов для отримання ними освіти, не турбується про стан їх здоров'я, а тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для відібрання дітей у їх матері ОСОБА_7 без позбавлення її батьківських прав.
Мати, від якої відібрані діти, не втрачає щодо них прав та обов'язків, обумовлених походженням, а тому суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що у разі якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення ОСОБА_7 її відібраних дітей.
Суд, розглянувши справу повно, всебічно, об'єктивно, неупереджено, в межах заявлених вимог, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в даній частині.
Щодо вимог позивачів в частині стягнення зі ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання її дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6; починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття, то в даній частині задоволенню вони не підлягають, т.я. позивачем не визначено на чию користь суд повинен стягнути дані гроші на утримання малолітніх дітей, так само, як відсутня вказівка на установу де перебувають діти, чи повноважну особу із розрахунковим рахунком, для перерахування аліментів. При цьому суд, розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог, згідно ст. 11 ЦПК України.
Судові витрати стягуються судом з відповідачки на підставі ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 170 Сімейного Кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -
Позовну заяву Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, яке діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав - задовольнити частково.
Відібрати у ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 її малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_15, без позбавлення її батьківських прав.
В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.В. Глібко