Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2007 року між ним та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № МКV0GA00007017, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 10 тис. доларів США строком до 21 березня 2017 року.

На забезпечення виконання позичальником своїх договірних зобов'язань 22 березня 2007 року між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було укладено договори поруки, згідно з п. 2 яких поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 своїх договірних зобов'язань станом на 6 квітня 2016 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 20 561,37 доларів США, яку позивач просив стягнути солідарно з боржника і поручителів у судовому порядку.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 подала зустрічний позов до суду, у якому просила визнати зміни до кредитного договору № MKV0GA00007017 від 22 березня 2007 року про нарахування в односторонньому порядку 7 % річних комісії від суми виданого кредиту недійсними з моменту укладення кредитного договору; зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» здійснити перерахунок щомісячних платежів із урахуванням виключно відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 0,92 %, щомісячно, з моменту укладення кредитного договору № MKV0GA00007017 від 22 березня 2007 року і здійснити коригування кредитних зобов'язань в бік зменшення у зв'язку з достроковим поверненням кредитних коштів шляхом збільшення суми періодичних платежів за кредитним договором № MKV0GA00007017 від 22 березня 2007 року, укладеного відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»; визнати п. 7.1. кредитного договору № MKV0GA00007017 від 22 березня 2007 року в частині щомісячної плати 0,07 % від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.1.1 цього договору недійсним; визнати п. п. 5.4, 7.4 кредитного договору № MKV0GA00007017 від 22 березня 2007 року недійсними.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про часткове задоволення первісного позову ПАТ КБ «Приватбанк» та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 20 561,37 доларів США заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 року № МКV0GA00007017.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ КБ «Приватбанк» позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 20 561,37 доларів США заборгованості за кредитним договором від 22 березня 2007 року № МКV0GA00007017. Разом із цим апеляційний суд правильно встановив відповідність оспорюваного договору вимогам закону, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4

Такий висновок апеляційного суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-1341цс15.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: