Справа № 185/9927/16-ц
Провадження № 2/185/862/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якій просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 29 вересня 2012 року; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1996 року.

В обґрунтування позову позивачі посилалися на те, що 29 вересня 2012 року помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5. ОСОБА_7 батько ОСОБА_5 помер 06 січня 1996 року. Після смерті ОСОБА_7 залишилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який розташований в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна (нині вулиця Багата) під номером 36. На час смерті ОСОБА_7 у будинку №36 по вулиці Леніна (Багата) в с. Богданівка Павлоградського району були зареєстровані та фактично проживали ОСОБА_6 дружина померлого та ОСОБА_5 син померлого, які фактично прийняли спадщину після померлого ОСОБА_7 в рівних частинах, тобто по 1/2. 10 серпня 1996 року померла ОСОБА_6. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить ? частина житлового будинку, який розташований в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна (нині вулиця Багата) під номером 36. ОСОБА_5, який також на день її смерті був зареєстрованим та фактично проживав разом зі спадкодавцем, прийняв спадщину. 27 вересня 1996 року до спливу шестимісячного строку заяву про прийняття спадщини ОСОБА_6 на ? частку житлового будинку, який розташований в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна під номером 36 звернулася ОСОБА_2 рідна дочка померлої ОСОБА_6. Державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після її померлої матері, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно. Таким чином, ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7 ? частку та після померлої ОСОБА_6 ? частку. До спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини, ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги померлого ОСОБА_5, звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №36, що розташований по вулиці Леніна (Багата) в селі Богданівна Павлоградського району Дніпропетровської області у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно. Крім ОСОБА_1, спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5 є дружина померлого ОСОБА_4, яка на момент смерті батька фактично проживала разом з померлим чоловіком. ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавала. У звязку з тим, що вони не можуть отримати свідоцтва про право власності на спадщину, вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судове засідання позивачі не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання представник відповідача суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позов з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Дідусь ОСОБА_1 ОСОБА_7, який був батьком ОСОБА_5, помер 06 січня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, який розташований в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна (нині вулиця Багата) під номером 36, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 04 жовтня 1978 року та копією технічного паспорту від 06.01.1988 року. У договорі купівлі продажу зазначено будинок під номером 22, нумерація будинку згодом була змінена з 22 на 36, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 30.11.2016 року №6116.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як передбачає ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

На час смерті ОСОБА_7 в будинку №36 по вулиці Леніна (Багата) в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області були зареєстровані та фактично проживали: ОСОБА_6 дружина померлого та ОСОБА_5 син померлого, які фактично прийняли спадщину після померлого ОСОБА_7 в рівних частинах, тобто по 1/2.

Оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (діючого на час смерті спадкодавця) спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Факт фактичного вступу в управління (володіння) спадковим майном, підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 19.10.2016 року №4674.

10 серпня 1996 року померла ОСОБА_6. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якої входить ? частина житлового будинку, який розташований в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна (нині вулиця Багата) під номером 36. ОСОБА_5, який також на день її смерті був зареєстрованим та фактично проживав разом зі спадкодавцем, що підтверджується довідкою виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 19.10.2016 року за №4672, прийняв спадщину відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР.

27 вересня 1996 року до спливу шестимісячного строку з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_6 на ? частку житлового будинку, який розташований у селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області по вулиці Леніна під номером 36 звернулася ОСОБА_2 рідна дочка померлої ОСОБА_6. Однак, державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після її померлої матері, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищезазначене спадкове майно житловий будинок №36 по вул. Леніна в с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області.

Таким чином, ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину після померлого ОСОБА_7 ? частку та після померлої ОСОБА_6 ? частку.

29 вересня 2012 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

До спливу шестимісячного строку ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги після померлого ОСОБА_5, звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Однак, державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом на ? частину житлового будинку №36, що розташований по вулиці Леніна (Багата) в селі Богданівна Павлоградського району Дніпропетровської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно.

Крім ОСОБА_1, спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5, є дружина померлого ОСОБА_4, яка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася та не заперечує проти оформлення права власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_5 на ОСОБА_1

Таким чином, у судовому засіданні встановлено що, ОСОБА_1 є спадкоємцем 3/4 частин житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, а ОСОБА_2 є спадкоємицею 1/4 частини житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що позовні вимоги позивачів доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 174, 210-215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, який помер 29 вересня 2012 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку № 36 по вулиці Багата в селі Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 10 серпня 1996 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя: В.М. Бондаренко