ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/59/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2017 р. Дарницькийрайонний суд м. Києві в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубів С.І,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тертичної Віти Володимирівни

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 48380062 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2014 року щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2 000, 23 грн. заробітної плати за квітень та травень 2014 р.; 5 434,44 грн. компенсації за невикористану відпустку; середній заробіток за період з 19.05.2014 р. по 07.11.2014 р. в сумі 8 968,32 грн.; 1 200 грн. моральної шкоди. 30.12.2015 р. ОСОБА_2 сплатив 9 294, 30 грн., з яких: 2 000, 23 грн. - заробітна плати за квітень та травень 2014 р.; 5 434,44 грн. - компенсація за невикористану відпустку; 1 860,30 грн. - виконавчий збір. Вказує, що під час судового розгляду іншої справи йому стало відомо, що державний виконавець перерахувала на рахунок стягувача лише 6 657,78 грн. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив бездіяльність державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Тертичної В.В., щодо неперерахування на рахунок стягувача сплачені ОСОБА_2 коштів у розмірі 7 434,67 грн. визнати неправомірною та зобов'язати державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Тертичну В.В. перерахувати на рахунок стягувача сплачені ОСОБА_2 кошти.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу та просив її задовольнити.

Державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тертична В.В. в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не зверталась. Крім того, не надано належним чином прошитої на пронумерованої копії виконавчого провадження.

Разом з тим, представник скаржника наполягав на розгляді скарги на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 р. № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Судом встановлено, що на виконанні у Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 48380062 з виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2014 року щодо стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2 000, 23 грн. заробітної плати за квітень та травень 2014 р.; 5 434,44 грн. компенсації за невикористану відпустку; середній заробіток за період з 19.05.2014 р. по 07.11.2014 р. в сумі 8 968,32 грн.; 1 200 грн. моральної шкоди.

30.12.2015 р. ОСОБА_2 сплатив заборгованість в сумі 9 294, 30 грн., з яких: 2 000, 23 грн. - заробітна плати за квітень та травень 2014 р.; 5 434,44 грн. - компенсація за невикористану відпустку; 1 860,30 грн. - виконавчий збір.

Як вбачається із скарги ОСОБА_2, під час судового розгляду іншої справи йому стало відомо, що державний виконавець перерахувала на рахунок стягувача лише 6 657,78 грн. Вказує, що державний виконавець неправомірно стягнула зі сплаченої суми виконавчий збір у розмірі 776,89 грн., натомість грошові кошти в сумі 1 860, 30 грн., які були сплачені ним як виконавчий збір на рахунок стягувача не перерахувала.

Однак, як встановлено судом в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що в процесі виконавчого провадження № 48380062 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Тертичною В.В. здійснено чи не здійснювалось будь-яких перерахунків вказаних сум на рахунок стягувача.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ао заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинстава - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, скаржник не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх тверджень, щодо бездіяльності державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Тертичної В.В.

Враховуючи викладене, та те, що не знайшло підтвердження посилання заявника на бездіяльності державного виконавця Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Тертичної В.В. щодо неперерахування на рахунок стягувача сплачених ОСОБА_2 коштів у розмірі 7 434,67 грн., суд приходить до висновку про залишення скарги без задоволення.

Керуючись ст. 124 Конституції України , ст.ст. 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тертичної Віти Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА