Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 335/2609/15 Головуючий у 1 інстанції Соболєва І.П.
Номер провадження 22-ц/778/2312/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3В, звернувся до суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПАТ «НАСК «Оранта»), ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В позові зазначав, що 20 липня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжі по бул. Гвардійському, водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1, на перехресті бул. Шевченко не надав перевагу в русі транспортному засобу, який наближався праворуч, внаслідок чого скоїв зіткнення з мотоциклом «Хонда», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 10.11 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та мотоцикл пошкоджено, водій мотоцикла «Хонда» отримав тілесні ушкодження.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 5 серпня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 374 грн. 00 коп.

10 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. До заяви ним були додані всі необхідні копії документів згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Проте, ПАТ «НАСК «Оранта» 13 травня 2015 року відмовило ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування в повному обсязі у сумі 158509,66 грн., та частково здійснило таку виплату у розмірі 21942,21 грн.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 було завдано тілесні ушкодження, він переніс сильні психологічні переживання, погіршився його душевний стан, змінився спосіб життя. Даними обставинами позивачу було завдано моральних страждань, розмір яких він оцінює у сумі 10000 грн.

ОСОБА_3 в обґрунтування розміру позовних вимог посилається на висновок судового експерта № 01/01 від 16 січня 2017 року та вважає, що розмір спричиненої йому матеріальної шкоди становить 89657.95 грн., а з урахуванням виплаченої йому страхової суми просив суд стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 25817,41 грн. та моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на його користь спричинену матеріальну шкоду у розмірі 63840,00 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 7500,00 грн., використовуючи розрахунок на момент призначення експертизи.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року позов задоволено частково.

В рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави суму судового збору у розмірі 304,50 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду змінити, стягнути з ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта» 25817,41 грн. матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт мотоцикла, 2500 грн. моральної шкоди, та стягнути з ОСОБА_4 63840 грн. матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт мотоцикла та 7500 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у відповідності до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( судової повістки ) (а.с. 25 т. 2) до апеляційного суду не зявився, причини неявки в судове засідання не повідомив, будь яких клопотань від нього не надходило.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. ст. 303 -1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ОСОБА_3

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суд першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції, виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є недоведеними, не підтвердженими належними доказами. Задовольняючи частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що факт заподіяння позивачу ОСОБА_3 моральної шкоди, внаслідок винних протиправних дій водія ОСОБА_4, є доведеним, тому при визначені суми, врахував наявність тілесних ушкоджень, отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди позивачем ОСОБА_3 та тривалість його лікування, також виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», суд першої інстанції виходив з того, що у договорі, укладеному між ОСОБА_3 та ПАТ «НАСК «Оранта», відсутні умови щодо відшкодування моральної шкоди.

З таким висновком суду можна погодитись.

Судом встановлено, що 20 липня 2014 року о 20 годині 00 хвилин, у м. Запоріжжі по бул. Гвардійському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ-2108», під керуванням водія ОСОБА_4 та мотоцикла «Хонда», державний номер НОМЕР_2, під керуванням позивача.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водія ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями доставлено до пятої міської лікарні. (а.с. 13-14 т. 1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мотоцикл марки «Хонда», чорного кольору, державний номер НОМЕР_2, належить на праві власності ОСОБА_6 (а.с.41 т. 1).

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 серпня 2014 року, ОСОБА_4 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 23 т. 1).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини встановленні постановою суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Отже, встановлено, що винною особою в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є водій ОСОБА_4

Згідно договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1436656 від 27 травня 2014 року, цивільна відповідальність за шкоду, життю, здоровю та майну третіх осіб внаслідок експлуатації будь-яким водієм автомобіля «ВАЗ-2108», державний номер НОМЕР_1, застрахована у Запорізькій обласній дирекції ПАТ «Національної страхової компанії «Оранта», терміном дії з 31 травня 2014 року по 30 травня 2015 року. (а.с. 24 т. 1).

Відповідно до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При цьому, згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі регулюються спеціальною нормою права - Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 року № 1961-IV із змінами і доповненнями (в редакції, що діяла на момент укладання договору страхування) (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно з п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причини настання страхового випадку та розміру збитків.

ОСОБА_5 звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи (а.с. 26 т. 1, у звязку з чим, аварійним комісаром було проведено огляд пошкодженого мотоцикла «Хонда» за участю позивача з метою визначення розміру збитків. Пошкодження мотоцикла «Хонда» зафіксовано у протоколах технічного огляду транспортного засобу від 11 серпня 2014 року та від 29 серпня 2014 року. (а.с. 66, 67 т. 1).

Згідно із протоколами огляду від 11.08.2014 року, 29.08.2014 року та дослідженням спеціаліста № АЕ9542АА-11.02/5ДОД від 08.09.2014 року вартість матеріального збитку з урахуванням зносу, завданого позивачеві, який на відповідній правовій підставі керував мотоциклом Honda, реєстраційний № НОМЕР_2, становить 24182,59 грн.

Відповідно до страхового акту № ОЦВ-14-6326/1 зазначену дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 24182,59 грн., яка була виплачена ПАТ «НАСК «Оранта» двома частинами через Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Правекс-Банк».

Перша частина у розмірі 21942,21 грн. була виплачена 20 березня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 15321 від 20.03.2015 року, та друга частина у розмірі 2061,88 грн. була виплачена 26 березня 2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 26.03.15 року.

Аналіз положень Закону № 1961-IV та фактичних обставин справи свідчить, що ПАТ «НАСК «Ората» належним чином виконувало всі свої зобовязання, які передбачені цим Законом, не порушувало прав і законних інтересів позивача.

Сума страхового відшкодування, виплачена позивачу, була розрахована відповідно до вимог Закону № 1961-IV.

Так, згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу згідно із ст. 29 Закону № 1961-IV відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому цим Законом.

ПАТ «НАСК «Оранта» визначило суму страхового відшкодування на підставі погоджених з позивачем протоколів технічного огляду та здійснив його виплату відповідно до норм Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 року № 1961-IV, Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, та Наказу Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003р. М 142/5/2092.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не прийняття до уваги висновку експертного дослідження № 01/01 від 16.01.2017 року відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на момент дорожньо-транспортної пригоди може складати 42790,24 грн., а на момент призначення експертизи 89657,95 грн., оскільки зі змісту висновків самого експерта випливає, що надати відповідь на питання щодо вартості відновлюваного ремонту мотоцикла з урахуванням фізичного зносу на момент скоєння ДТП в категоричній формі неможливо. Експерт також зазначає, що на момент проведення експертного дослідження неможливо встановити вартість запасних частин станом на момент дорожньо-транспротної пригоди або на 20.07.2017 року. Тому розрахункова вартість запасних частин, використана в експертному дослідженні, може в декілька разів перевищувати фактичну вартість запасних частин на момент дорожньо-транспротної пригоди. З огляду на це експерт ОСОБА_7 зазначає, що висновки про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу на момент дорожньо-транспротної пригоди не можуть бути підтвердженими і коректними. Позначку «U» мають 17 запасних частин з 21 у переліку, наведеному в ремонтній калькуляції № 02/01 від 20.07.2014 року на аркуші 24 висновку експерта по визначенню вартості матеріального збитку. Тобто, ціни на них можуть в декілька разів перевищувати їх фактичну вартість (а.с. 143-159 т. 1).

Наказ Міністерства Юстиції України, Фонду державного майна України «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (п. 2.1) та Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 (п. 32), які регламентують оцінку витрат для визначення розміру страхового відшкодування, вимагають, щоб така оцінка проводилась на момент пошкодження транспортного засобу.

Натомість, позивач з мотивів відсутності достовірного і коректного розрахунку на момент дорожньо-транспортної пригоди використовує розрахунок вартості відновлювального ремонту транспортного засобу на момент призначення експертизи. Дорожньо-транспортна пригода сталась 20.07.2014 року, а експертиза була призначена 04.11.2016 року. Проміжок часу становить більше двох років.

Крім того, позивач зазначав, що ремонтні роботи мотоцикла Honda були проведені в січні 2015 року на суму 158509.66 грн., на підтвердження чого надав рахунок - фактуру № АС- СВ-0000027 від 30 січня 2015 року ( а.с. 25 т. 1). Проте, акту з детальним переліком виконаних робіт, факту оплати проведеного ремонту, позивач суду не надав.

Водночас, в позові позивач посилається саме на вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу відповідно до висновку експертного дослідження № 01/01 від 16.01.2017 року.

Відповідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта ОСОБА_7 № 01/01 від 16.01.2017 року в частині визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу на момент призначення експертизи в розмірі 89657,95 грн. не може бути взятий до уваги та покладений в основу судового рішення, оскільки сума матеріальних збитків експертом підрахована орієнтовано, про що зазначає сам експерт в мотивувальній частині висновку, а доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Щодо відшкодування моральної шкоди, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб позивача отримав пошкодження, що позбавило ОСОБА_3 можливості користуватися своїм автотранспортним засобом, те, що ОСОБА_3 було отримані тілесні ушкодження, мало місце тривале лікування, тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд обгрунтовано визначив розмір моральної шкоди, завданої позивачу пошкодженням майна при дорожньо-транспротній пригоді у сумі 5000 грн., яка підлягає стягненню з винної особи відповідача ОСОБА_4

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно зясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обгрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: