Справа № 204/3756/15-ц
Провадження № 2/204/14/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідачки ОСОБА_2

за участю представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розподілити реально житловим будинком з господарчими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,0457 га по вул. Волховська 2 у м. Дніпро між співвласниками, ? частини йому та ? ОСОБА_2. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідачка по справі донька його померлої дружини ОСОБА_5. Йому та відповідачі ОСОБА_2 належить по ? частині житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами та земельної ділянки площею 457 кв.м. по вул. Волховська 2 у м. Дніпро. Проте, домоволодіннями та надвірними побудовами, земельною ділянкою весь час користується відповідачка. Добровільно розподілити домоволодіння на дві квартири або визначити порядок користування житлом, відповідачка не бажає. Оскільки, права позивача як власника порушені, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги просив їх задовольнити у повному обсязі, та просив повторно направити справу на експертизу, оскільки він не встиг оплатити її.

Відповідачка та її представник у судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечували та зазначили, що вони заперечують проти повторного направлення на експертизу, оскільки у позивача було достатньо часу оплатити її.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу ІУ-КИ № 321443, виданого Відділом ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області 26 травня 1989 року, є переживши чоловіком ОСОБА_5, яка померла 08 листопада 2011 року, належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, складається з: домоволодінням № 2 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волховська, розташоване на приватизованій земельній ділянці, площею 457 кв.м., яке в цілому складається з: житлового будинку А-1, шлакобетонного обкладеного цеглою, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами: гараж, цегляний; літня кухня, цегляна; навіс, металевий; огорожа; дворове покриття, яке належало померлій ОСОБА_5, на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння посвідченого 16 листопада 2007 року. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності № 1205 від 18 жовтня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно свідоцтва про право власності від 18 жовтня 2013 року № 1207 посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу ОСОБА_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу ІУ-КИ № 321443, виданого Відділом ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області 26 травня 1989 року, є переживши чоловіком ОСОБА_5, яка померла 08 листопада 2011 року, належить ? частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, складається з: земельної ділянки площею 0,0457 га, за цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, господарських будівель та цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волховська, 2, яка належала померлій ОСОБА_5, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 795424 виданого 31.08.2009 року Управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області.

У судовому засідання встановлено, що інша частина вказаного домоволодіння та земельної ділянки належить відповідачці ОСОБА_2, про що сторони не заперечували.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Таким чином, домоволодіння № 2 за адресою: за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волховська, та земельна ділянка, площею 0,0457 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волховська, 2, належить позивачу та відповідачці на праві спільної часткової власності.

Як зазначає позивач, відповідачка не дає йому можливості користуватися належним майном, до домоволодіння не впускає та у добровільному вирішити питання стосовно користування житлом не бажає. Проживати йому немає де, тому він просить суд виділити в натурі належну йому частину домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Волховська, буд. 2.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

З метою визначення можливості виділення часток кожного із співвласників домоволодіння в натурі, судом за клопотанням позивача в справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Відповідно до листа Директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 2591/2592/2593/-2594-16 від 01 вересня 2016 року, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 03 квітня 2016 року, залишено без виконання. Це зумовлено тим, що згідно ухвали суду оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_4. Платнику було направлено рахунок № 0574 від 26.05.2016 року та акти № 2385-16 попереднього розрахунку на оплату експертизи. Станом на 17.08.2016 року оплата за проведення дослідження на рахунок інституту не надходила.

Згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України в пунктах 6, 7 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 04 жовтня 1991 року № 7 з наступними змінами, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Враховуючи, що не має відомостей стосовно наявності технічної можливості виділення в натурі ? частини земельної ділянки та ? частини домоволодіння за адресою: м. Дніпро, вул. Волховська, 2, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, земельної ділянки, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 319, 321, 355, 356, 367 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 143, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про реальний розподіл житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т. О. Дубіжанська