АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5452/17 Справа № 205/8792/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ«Альфа-Банк» заборгованість за кредитом від 10 вересня 2014 року, станом на 17 жовтня 2016 року у сумі 15761,99 грн., яка складається з: 7607,95 грн. тіло кредиту; 7613,55 грн. прострочка по тілу; 37,87 грн. відсотки по кредиту; 502,62 грн. неустойка. Вирішено питання судових витрат (а.с.81-82).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, де відповідно до вимог, ч. 2 ст. 1055 ЦК України, ст. 207 ЦК України, п. 2 та 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, ч. 1, - ч. 4 ст. 203 ЦК України і ч. 1, та 2 ст. 215 ЦК України, ч. 4 ст. 369 ЦК України, відмовити ПАТ «Альфа Банк» в позовних вимогах. Судові витрати розподілити згідно до ст.88 ЦПК України (а.с.87-92).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2014 року на підставі анкети-заяви про акцепт між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», згідно умов якого банк відкрив на імя відповідача рахунок № 4197 у гривні та випустив міжнародну платіжну картку строком дії 2 роки, ліміт відновлювальної кредитної лінії 75000 грн., а відповідач зобовязався кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором (а.с. 5-17).

Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого, станом на 17 жовтня 2016 року, відповідно до розрахунку, виникла заборгованість у розмірі 15761,99 грн., яка складається з: 7607,95 грн. тіло кредиту; 7613,55 грн. прострочка по тілу; 37,87 грн. відсотки по кредиту; 502,62 грн. неустойка (а.с. 20).

Позивачем 31 жовтня 2016 року направлено відповідачу вимогу про досудове врегулювання спору, що підтверджується реєстром (а.с. 21-23). Однак заборгованість за договором не сплачено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в повному обсязі.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Апеляційним судом встановлено, що 10 вересня 2014 року ОСОБА_4 підписав анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» (а.с.59).

Відповідач погодився, що цей документ є акцептуванням публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» в розумінні ст. 642 ЦК України (пункт 1 анкети-заяви), тим самим виявив бажання відкрити в банку рахунок, отримати картку та кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 75000 грн. на умовах, що вказані в договорі та додатку до договору пункт 2 анкети-заяви.

Відповідач підтвердив, що ознайомлений і згодний із: - змістом публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка оприлюднена на інтернет-сторінці банку за електронною адресою: www.alfabank.com.ua; - правилами користування банківською платіжною карткою; - тарифами ПАТ «Альфа-Банк», які є невідємною частиною договору. (пункт 6 анкети-заяви).

В результаті прийняття (акцепту) відповідачем оферти (пропозиції) банку, що є юридично значущою дією, між сторонами виникли договірні правовідносини.

10 вересня 2014 року сторони підписали додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Сторони погодили, що ОСОБА_4 видається платіжна картка DMC Gold строком дії 2 роки, установлений ліміт відновлювальної кредитної лінії у розмірі 75000 грн. Доступними на момент укладення договору було 1000, 00грн., за користування якими відповідач, зобовязався сплачувати проценти у розмірі 24% річних. Розмір обовязкового мінімального платежу склав 7% від суми загальної заборгованості пункти 1, 2, 2.1, 2.2,2.3 додатку до договору (а.с.60).

Свій примірник договору разом із додатками, що підписані в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка», відповідач отримав у день укладення договору -пункт 6 анкети-заяви (а.с.59), що спростовує доводи апелянта про неотримання копії Договорів.

Доводи апеляційної скарги, що апелянтом не отримувалися ні Картка Банку ні грошові кошти спростовуються матеріалами справи.

Крім того, до заперечень на апеляційну скаргу, ПАТ «Альфа-Банк» надав виписку з рахунку приватного клієнта №/0803 з якого вбачається, що ОСОБА_4 користувався коштами на протязі з вересня 2014 року по квітень 2016 року, виконував умови договору та здійснював періодично погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги, що відповідачу не було надано всієї необхідної інформації при укладенні кредитного договору, спростовується п. 6 Анкети-заяви, підписаної ОСОБА_4 При цьому сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Відповідач на момент підписання Анкети, не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного правочину та в подальшому виконував його умови.

В іншій частині доводи апелянта зводяться до тлумачення чинного законодавства та незгоди з висновками суду по оцінки доказів, тоді як, відповідно до ст.212 ЦПК України, оцінка доказів є виключним правом суду.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не встановила порушень норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: