АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________ ______________________________________________
Справа № 637/840/17 Головуючий суддя І інстанції Островська Н. І.
Провадження № 22-ц/790/6037/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори, що виникають із
сімейних правовідносин про стягнення аліментів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Швецової Л.А.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

встановила:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 22 липня 2011 року на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісяця. Посилаючись на те, що прожитковий мінімум для дитини відповідного віку збільшився, вищевказана сума аліментів є недостатньою для належного утримання сина, ОСОБА_1 просила на підставі ст. 192 Сімейного кодексу України збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 до 1 000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування скарги зазначила, серед іншого, що розмір стягуваних аліментів є меншим, ніж встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що з 04 листопада 2008 року по 22 липня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає з позивачкою.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 22 липня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 06 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачкою наявності обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для збільшення до 1000 грн. визначеного рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 22 липня 2011 року розміру аліментів.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 192 СК України та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 182 СК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, оскільки утримання неповнолітнього сина потребує від позивачки додаткових зусиль та матеріальних витрат, і визначений у 2011 році розмір аліментів в сумі 300 грн. з урахуванням зростання вартості споживчих товарів і послуг, інфляції тощо, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітнього.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів - скасуванню, з ухваленням нового рішення про збільшення розміру аліментів до 800 грн. щомісяця.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 -315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 22.07.2011 року з 300 грн. до 800 грн. щомісяця, починаючи з 10.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_5