АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Гончарук В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Синявського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А

У липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди повернуто позивачу, роз'яснивши, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зазначає, що позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, а тому згідно ч. 3 ст. 110 ЦПК України вона має право подати позов за своїм вибором, або за зареєстрованим місцем проживання чи перебування, або за місцем завдання шкоди.

Місце реєстрації ОСОБА_2 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У даному випадку позивач скористалася своїм правом вибору місця подачі позову - пред'явила позов за зареєстрованим місцем свого проживання, тобто до Дніпровського районного суду м. Києва.

Натомість, в ухвалі зазначено, що оскільки відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2, то відповідно до ст. 109 ЦПК України потрібно звертатися з позовом до суду саме за адресою місця реєстрації відповідача.

Отже, суд першої інстанції не взяв до уваги право позивача на пред'явлення позову на підставі ч. 3 ст. 110 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Повертаючи позовну заяву позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений ОСОБА_2 спір вирішується за загальною підсудністю - за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_4 на її користь шкоду, завдану ушкодженням здоров'я, у розмірі 9 921,86 грн та моральну шкоду в розмірі 70 000 грн, ОСОБА_2 просила справу прийняти до розгляду згідно ч. 3 ст. 110 ЦПК України. (а.с. 1-5)

Частиною 1 ст. 109 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Стаття 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно із ч. 3 ст. 110 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи, чи шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди.

Зі змісту ч. 14 ст. 110 ЦПК України випливає, що виключно позивач може або застосувати правила загальної територіальної підсудності та подати позов за місцезнаходженням юридичної особи, або обрати між кількома судами, яким згідно з ст. 110 ЦПК України підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 114 цього Кодексу.

У п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК). Якщо позивач при пред'явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Як вбачається з позовної заяви однією із заявлених ОСОБА_2 вимог є вимога про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Отже, позивач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 3, 14 ст. 110 ЦПК України на власний розсуд визначила місце пред'явлення позову, а саме, пред'явила позов за зареєстрованим місцем свого проживання, яким згідно позовної заяви є адреса: АДРЕСА_1.

Окрім того, ухвала суду не містить викладу обставин, за яких суддя дійшов висновку, що даний позов не підсудний Дніпровському районному суду м. Києва з підстав, передбачених ч. 3 ст. 110 ЦПК України, як про те просила у своєму позові ОСОБА_2

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник "Вулиці міста Києва", відповідно до якого вулиця Алма-Атинська територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене вище не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з непідсудністю справи Дніпровському районному суду м. Києва.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали суду з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва