АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний 757/474/17-ц Головуючий в 1 інстанції - Новак Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Задерей І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року про повернення позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про застосування наслідків нікчемних угод (правочинів) та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач (представник позивача) звернувся до суду з позовом про застосування наслідків нікчемних угод (правочинів) щодо протиправного відчуження всіх та будь-яких допоміжних приміщень, визнання незаконною державної реєстрації всіх та будь-яких допоміжних приміщень за будь-якими особами, крім власників житлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, зобов'язання відповідачів здійснити державну реєстрацію всіх та будь-яких допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, виключно за власниками житлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2017 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, позивачем (представником позивача) в позовній заяві не зазначено:

ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

зміст позовних вимог;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

перелік документів, що додаються до заяви.

Крім того, в порушення вимог ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, документи, що підтверджують повноваження представника, не додано копії всіх документів, долучених до позовної заяви , відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про застосування наслідків нікчемних угод (правочинів) та зобов'язання вчинити дії визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі.

В скарзі посилалася на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначила, що на виконання ухвали суду подала позовну заяву в новій редакції та клопотання про відмову у відкритті за попередньою позовною заявою, однак суд безпідставно прийшов до висновку про те, що недоліки не були усунуті позивачем.

До апеляційного суду ОСОБА_1 не з'явилась, про розгляд справи повідомлена.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 119 ЦПК України визначені вимоги до позовної заяви, яка подається до суду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119, 120 ЦПК України, постановляє ухвалу в якій зазначає підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Суд першої інстанції, визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її позивачу, виходив з того, що до встановленого судом терміну, позивачем всіх вимог ухвали від 04.08.2016 року не виконано. Крім того, позивачем (представником позивача) подано заяву про відмову у відкритті провадження.

Колегія суддів з таким висновком не погоджується тому, що суд першої інстанції, постановив ухвалу без належного врахування обставин, що мають значення для справи та невірно застосував положення процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Подана позовна заява відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України, в ній зазначені позивач, відповідач та третя особа, місце їх знаходження, викладений зміст позовних вимог та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, зазначаються докази, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення її з цих підстав без руху.

Діючий цивільний процесуальний Кодекс надає можливість позивачу вільно викласти обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, і зазначити ті докази, які він вважає за необхідне. На стадії прийняття позовної заяви суд позбавлений можливості зробити висновок про достатність або недостатність наявних або зазначених позивачем доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 131 ЦПК України, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 31 ЦПК України позивач протягом розгляду справи має право уточнити свої позовні вимоги, а суд у судовому засіданні може уточнити обставини судового спору, якщо вважає, що вони не чітко викладені у позовній заяві.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі.

Зокрема, у попередньому судовому засіданні у позивача суд повинен з'ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимог (який спосіб захисту свого права він обрав).

Про це ж саме йдеться і у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позовна заява підлягала залишенню без руху, через те, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 119 ЦПК України.

На думку колегії суддів, отримавши зазначену позовну заяву, суд повинен був призначити у справі попереднє засідання, в якому зобов`язаний був з`ясувати предмет позову, та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, суб'єктний склад сторін, тощо.

Не зазначення в позовній заяві належних та допустимих доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, невірне зазначення суб'єктного складу учасників процесу, є наслідком залишення позову без задоволення, а не залишення позовної заяви без руху.

Колегією суддів також встановлено, що визнаючи позовну заяву не поданою та повертаючи її заявнику, місцевий суд виходив з того, що позивачем до встановленого судом терміну, всіх вимог ухвали від 04.08.2016 року не виконано. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ухвала про залишення позову постановлена 05.01.2017 року, а доказів її отримання позивачем матеріали справи не містять. Тобто висновок суду про невиконання ухвали без руху до встановленого судом строку є передчасний.

Також, перевіривши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем було подано заяву про відмову у відкритті провадження за первісними позовними вимогами та було подано позовну заяву в новій редакції. Даним обставинам судом не надано належної правової оцінки.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена передчасно з порушенням процесуальних норм.

При цьому, апеляційний суд не може задовольнити вимогу позивача про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду та вирішення питання про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки така вимога не відповідає повноваженням апеляційного суду, що передбачені ст. 312 ЦПК України.

Оскільки, суд першої інстанції порушив порядок прийняття позовної заяви, порушив процесуальні норми колегія, керуючись ст. 312 ЦПК України, приходить до висновку, що ухвала підлягає скасуванню, а питання про відкриття провадження поверненню на новий розгляд.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 березня 2017 року скасувати, а питання про відкриття провадження передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: