Провадження № 2/369/988/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28.02.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким відповідач отримав 1000 дол. США. За умовами договору він мав повернути кошти з нарахованими річними відсотками за користування позикою у строк до 30 жовтня 2016 року. У визначений договором строк відповідач кошти не повернув і на його вимоги відповідач кошти не повернув. Тому його право є порушеним та підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи курс долара США станом на 24 листопада 2016 року заборгованість становить 25 587 грн.

Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30 травня 2016 року в розмірі 25 587 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що між ним та відповідачем існували ділові стосунки. Згодом було прийнято рішення про розподіл активів та підписано меморандум, договір позики та розписка. Окремо кошти по договору позики не передавались, це кошти які відповідач повинен був сплатити при розподілі активів. За підписаним меморандум він кошти отримав. Разом з тим, кошти також мають бути повернуті і за договором позики. Просили задоволити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач та його представник проти позову заперечували. Подали суду письмові заперечення. Суду пояснили, що між відповідачем та позивачем булло прийнято рішення про розподіл активів та припинення спільної роботи. Був підписаний меморандум, яким визначений порядок сплати 1000 дол. США. Він у даному порядку сплатив кошти. Договір позики та розписка дійсно була ним підписана, але кошти по даному договору не передавались, це була вимога позивача у якості додаткової гарантії на сплату ним 1000 дол. США, передбаченої меморандумом. Просили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При розгляді справи судом встановлено, що 30 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписано договір позики.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За умовами підписаного договору позики позикодавець зобовязується надати позичальнику позику в розмірі 1000 дол. США, а позичальник зобовязувався прийняти та належним чином використати і повернути позикодавцю отримані кошти в дату повернення позики, а також виконати всі інші зобовязання за даним договором. Строк виконання зобовязання за договором визначений до 30 жовтня 2016 року (п. 1.4 договору). Також між ОСОБА_2 підписав текст розписки про отримання ним у власність грошових коштів в розмірі 1000 дол. США.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Також судом встановлено, що 25 травня 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підписано меморандум.

Даним меморандумом сторони погодили в тому числі, що протягом 15 днів з дати підписання ОСОБА_2 здійснює компенсаційний платіж ОСОБА_1 в розмірі 1000 дол. США, встановлений порядок сплати даних коштів.

Також, п.5 меморандуму передбачено, що сторони до моменту підписання договору позики передають один одному повідомлення, передбачені п.4. Лише після цього підписується договір позики. Сума позики по договору складає 1000 дол. США. Позика оформлюється письмовим договором строком до 30 жовтня 2016 року.

14 листопада 2016 року між ОСОБА_4 (довіритель) та Accenture Investments Limited (повірений) договір доручення. За умовами даного договору повірений зобовязується замість та від імені довірителя виконати боргове зобовязання ОСОБА_4 перед ОСОБА_1 з повернення останньому суми 1000 дол. США за меморандумом від 25 травня 2016 року та договором позики від 30 травня 2016 року, з врахуванням способу виконання даного зобовязання, передбаченого меморандумом від 25 травня 2016 року.

Зобовязання щодо сплати коштів в розмірі 1000 дол. США було виконано 17 листопада 2016 року шляхом перерахування коштів з рахунку Accenture Investments Limited на рахунок MH Engeneering Project Ltd, що підтверджено випискою одноразового переведення коштів.

За ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами.

З пояснень сторін встановлено, що сторони спільно вели бізнес та у 2016 році було прийнято рішення про припинення спільної роботи та розподіл активів. Для врегулювання всіх питань сторонами був підписаний меморандум, договір позики та розписка. Кошти, визначені в договорі позики це кошти, які зобовязувався сплатити відповідач при розподілі активів. Тому за договором позики кошти не передавались. Зобовязання щодо повернення коштів за підписаним меморандумом відповідач виконав.

Дані пояснення сторін узгоджуються з письмовими матеріалами справи.

За таких обставин суд приходить до висновку, що зобовязання за договором позики від 30 травня 2016 року дублюють зобовязання за меморандумом щодо сплати 1000 дол. США, яке було виконано.

Посилання позивача, що ОСОБА_2 також зобовязаний повернути кошти по договору позики, суд оцінює критично, оскільки кошти за даним договором не передавались, що визнано сторонами в судовому засіданні, наявність будь-яких інших грошових зобовязань між сторонами судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що факт передачі та отримання коштів за даним договором позики не підтверджений належними та допустимими доказами, тому в задоволенні позову суд відмовляє.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки у задоволенні позову суд відмовив, тому не підлягають задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С.Пінкевич