АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.,

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі за його позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року,

встановила:

22.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення доказів до пред'явлення позову про поділ майна подружжя шляхом витребування у ПАТ АКБ «Аркада», ПАТ КБ «Хрещатик» та ПАТ КБ «ПриватБанк» засвідчених виписок за 2016 рік по банківських рахунках ОСОБА_2, відкритих у вказаних банківських установах, а також відомостей про орендовані ОСОБА_2 у вказаних банківських установах банківські ячейки.

Посилається на ті підстави, що залишок грошових коштів на вказаних рахунках складатиме спірне майно подружжя, що підлягатиме поділу у судовому порядку. Оскільки відповідач перешкоджає йому в доступі до спірного майна, що знаходиться на депозитних банківських рахунках, просив заяву задовольнити у відповідності до ч.3 ст.133 ЦПК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року скасувати. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів від 28.12.2016 р. направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття її до розгляду.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення доказів до пред'явлення позову суддя першої інстанції протиправно посилається на приписи ст.151-153 ЦПК України, якими передбачений порядок подання та розгляду заяв про забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову.

Порядок розгляду заяви про забезпечення доказів визначений ст. 135 ЦПК України.

Так, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника.

Повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про дату судового засідання є однією з основних конституційних засад відправлення правосуддя та елементом справедливого й публічного судового розгляду, що гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів до пред'явлення позову без належного повідомлення заявника та особи, до якої може бути згодом пред'явлено позов, суд першої інстанції порушив порядок її розгляду.

При цьому суд першої інстанції помилково керувався положеннями ст.151 ЦПК України, оскільки вказана правова норма передбачає підстави для забезпечення позову - заходів, які гарантують виконання майбутнього рішення суду.

Забезпечення доказів врегульовано іншою нормою - ст. 133 ЦПК України та є процесуальною дією суду, яка вчиняється за клопотанням осіб, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим, або у них є складнощі, пов'язані з поданням цих доказів.

Суд першої інстанції вказані відмінності не врахував та дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною й обґрунтованою та в силу п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 29 грудня 2016 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді:

Справа №759/17930/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/796/4086/2017 Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.