Провадження № 2/520/5907/17
15.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Васильків О.В.
при секретарі Дідур Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд, -
20.10.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму боргу у розмірі 29 000,00 грн. та 1 250,00 дол. США. При цьому позивач посилається на те, що відповідач у звязку зі станом здоровя та проходженням лікування, взяв у нього у борг кошти у розмірі 29 000,00 грн. та 1 250,00 дол. США, від повернення яких ухиляється, у звязку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом.
Ухвалою суду від 27.10.2016 року постановлено повернути позивачу ОСОБА_1 позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
12.12.2016 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2016 року і матеріали справи направлено до того ж суду для вирішення питань передбачених ст. ст. 121, 122 ЦПК України.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, являється інвалідом 1 групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК № 128259, серія 2-18АА /а.с. 17/.
У ході розгляду справи позивач ОСОБА_1 пояснював суду з посиланням на медичні довідки /а.с. 19-20/, що у звязку зі станом здоровя та проходженням лікування, ОСОБА_2 взяв у нього у борг кошти у розмірі 29 000,00 грн. та 1 250,00 дол. США.
Судом досліджено надану позивачем роздруківку листування сторін, з якої слідує, що ОСОБА_2 визнає, що дійсно, взяв у ОСОБА_1 кошти у борг, має намір повернути кошти, однак матеріальне становище відповідача незадовільне /а.с. 57-58/.
Відповідно до розяснень абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
З листа Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області № 34/1 слідує, що звернення позивача до правоохоронних органів на співробітника Таїровського ВП Київського ВП ОСОБА_2 було зареєстровано за вх. № 1534 від 11.07.2016 року та уважно розглянуто. Так, на звернення позивача повідомлено, що факти, викладені ним у заяві, містять цивільно-правові відносини, та для їх вирішення рекомендовано звернутись до суду /а.с. 56/.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 2 ст. 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, заборгованість відповідача ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 становить 29 000,00 грн. та 1 250,00 дол. США, що станом на день прийняття рішення по курсу НБУ еквівалентно 33 625,00 грн. /1 дол. США = 26,90 грн./.
З урахуванням вказаного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення боргу підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 533, 610-612, 1049 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 29 000,00 грн. /двадцять девять тисяч гривень 00 копійок/ та 1 250,00 дол. США /одна тисяча двісті пятдесят доларів США 00 центів/, що станом на день прийняття рішення по курсу НБУ еквівалентно 33 625,00 грн. /тридцять три тисячі шістсот двадцять пять гривень 00 копійок/.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 626,25 грн. /шістсот двадцять шість гривень 25 копійок/.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Суддя Васильків О. В.