Справа № 212/2272/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневій районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

Головуючого судді: Т.І. Тимошенко

за участі секретаря судового засідання; ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста ОСОБА_1 заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 08 лютого 2017 року по справі № 212/2272/16-ц,-

В С Т А Н О В И В ;

В Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 27 лютого 2017 року звернувся с заявою ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 08 лютого 2017 року по справі № 212/2272/16-ц за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3 суду зазначив що, він не мав змоги зявитись у судове засідання 08 лютого 2017 року у звязку з тим що, доглядав хворих дітей. Та посилався на те що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотекиє безпідставними в звязку з тим що, рішенням Третейського суду від 18 березня 2009 року яке набрало законної сили відкрите виконавче провадження і накладено арешт на майно, і ці обставини не були предметом дослідження під час розгляду справи. Тому вважає що є підстави для скасування заочного рішення.

Заявник у судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк»у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи він був судом повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши вказану вище заяву ОСОБА_3 та матеріали цивільної справи № 212/2272/16-ц за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотекивважає, що вказана заява про перегляд заочного рішення не може бути задоволена з наступних підстав;

Згідно ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 08 лютого 2017 року Жовтневим районним судом міста ОСОБА_1 було розглянуто у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотекита постановлено заочне рішення суду яким позов ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» було задоволено.

Таким чином із матеріалів справи вбачається що відповідач у справі ОСОБА_3 був судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду цієї справи, а його явка в судове засідання була без поважних причин, оскільки відповідачем суду не було надано жодних належних та допустимих доказів про поважність причини його відсутність у судовому засіданні, тому судом вищезазначене рішення було направлено поштовим відправленням.

Також суд вважає що твердження відповідача про те що, рішенням Третейського суду від 18 березня 2009 року яке набрало законної сили відкрите виконавче провадження і накладено арешт на майно, і ці обставини не були предметом дослідження під час розгляду справи, є підставою для скасування заочного рішення, є необґрунтованими тому що, зазначені обставини справи були досліджені судом згідно до уточненого позову ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та в встановлено що, на підставі вищезазначеного рішення Третейського суду було задоволено вимоги позивача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення боргу за кредитним договором з відповідача та видано виконавчий лист, але державним виконавцем в погашення заборгованості суми не стягувались, тому позивач відповідно до п.39 Постанови пленуму ВСУ № 5 від 30 березня 2012 року, згідно до якого суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Аналогічна позиція викладена також у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві, що також встановлюється ст. 20 ЦК України та ст.ст.3,4 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею; 228, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста ОСОБА_1 від 08 лютого 2017 року по справі № 212/2272/16-ц за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана усіма заінтересованими особами у справі на протязі 5 днів з дня проголошення ухвали, в палату з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя; ОСОБА_5