Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1404/15-ц

07 листопада 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді : Битківського Л.М.

з участю секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Богородчанського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулись в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, посвідченого секретарем Гутянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області 11.12.2008 року від імені ОСОБА_4.

Заявлені вимоги мотивували тим, що являються дітьми ОСОБА_4 і ОСОБА_5, шлюб між якими було розірвано 19.02.1998 року. Батько 28.01.2003 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, однак спільних дітей з нею не мав. За життя у своїх розмовах обіцяв, що житловий будинок, який побудував по вул. Шевченка, 78 в с.Гута Богородчанського району після смерті залишить у спадок їм. 21.03.2015 року ОСОБА_4 помер. Після смерті батька довідались, що від його імені секретарем Гутянської сільської ради 11.12.2008 року посвідчено заповіт, за змістом якого усе майно він нібито заповів відповідачці ОСОБА_3, яка є донькою його дружини. Ознайомившись із змістом заповіту, зважаючи на стосунки, які існували за життя між ними та у його новій сімї, вважають, що такий заповіт не міг відповідати дійсній волі батька, суперечить позиції, яку він висловлював їм за життя.

З огляду на обставини посвідчення заповіту, а також на стосунки сторін з секретарем сільської ради, яка посвідчувала заповіт, заявили, що після смерті батьком могла відбутись підміна дійсного заповіту і підпис на примірнику заповіту, що поданий відповідачкою до державної нотаріальної контори - підроблений і не належить ОСОБА_4

Позивачка ОСОБА_2 та представник позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлений позов підтримали з викладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив, що доводи позивачів є надуманими і не ґрунтуються на жодних доказах. Вказав, що допитані в судовому засіданні свідки чітко пояснили характер стосунків ОСОБА_4 з позивачами та відповідачкою. Обставини складання заповіту ОСОБА_4 та його посвідчення детально пояснені свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_6, яка того ж дня посвідчувала заповіт від свого імені, а доводи про підроблення заповіту спростовані висновком судової почеркознавчої експертизи. Просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5,6 ст.203 цього Кодексу.

Згідно ч.1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Судом встановлено, що від імені ОСОБА_4, який помер 21.03.2015 року, 11.12.2008 року у Гутянській сільській раді Богородчанського району секретарем сілської ради ОСОБА_9 посвідчений заповіт, який зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за номером 142 від 17.12.2008 року. Відповідно до змісту заповіту усе своє майно ОСОБА_4 заповів ОСОБА_3

Відповідно до оглянутих в судовому засіданні оригіналу заповіту, представленого секретарем сільської ради та копії, що подана разом з матеріалами спадкової справи завідувачем державної нотаріальної контори ОСОБА_10, в тексті правочину зроблено запис про те, що заповіт перед підписання зачитаний особисто ОСОБА_4 вголос і підписаний власноручно.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 секретар Гутянської сільської ради, пояснила, що заповідач ОСОБА_4 разом з дружиною ОСОБА_6 особисто зявились в сільську раду та виявили бажання кожен зокрема посвідчити заповіти від свого імені. Дієздатність ОСОБА_4 сумнівів не викликала, заповіт записувався з його слів без будь-якого стороннього впливу і був підписаний ним особисто.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_12 у своїх поясненнях підтвердили, що покійний за життя висловлював намір залишити будинок відповідачці, оскільки заявляв про те, що дітей від попереднього шлюбу матеріально забезпечив.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стороною позивача не подано суду жодного переконливого доказу на підтвердження того, що оскаржуваний заповіт не відповідав волі ОСОБА_4 чи волевиявлення його не було вільним.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №1.1.-225/17 від 21.06.2017 року, судовий експерт зробив категоричний висновок про те, що обидва примірники заповіту, один з яких знаходиться в матеріалах спадкової справи відкритої Богородчанською державною нотаріальною конторою, а інший у справах Гутянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області, виконані однією особою ОСОБА_4.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявлені позивачами вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту, посвідченого 11 грудня 2008 року секретарем Гутянської сільської ради Богородчанського району Івано-Франківської області від імені ОСОБА_4 -відмовити.

З моменту набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду від 16.09.2015 року, у виді накладення заборони нотаріусам Богородчанського районного нотаріального округу видавати свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 21 березня 2015 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.