Справа № 186/658/17
Провадження номер № 2/0186/341/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі: Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права, включення до переліку вкладників та стягнення боргу за договором депозиту,

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" про стягнення боргу за договором депозиту.

Позивачка неодноразово уточнювала свої позовні вимоги.

Так, в обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що згідно договору № 20839 від 13 квітня 2016 року ПАТ «Банк Михайлівський» повинен повернути їй вклад у розмірі 25 000,00 гривень та відсотки від цієї суми на час виплати за користування депозитом.

Однак, станом на теперішній час, вказана сума боргу не сплачена з невідомих причин.

При звернені до відповідача в телефонній розмові було роз'яснено, що позивач не внесений до списків отримувачів коштів, а конкретну причину цього не пояснили.

Після звернення у письмовій формі була отримана відповідь №37-036-34015/16 від 08 серпня 2016 року про те, що виплата коштів зупинена та рекомендовано звернутися до центру обслуговування клієнтів ПАТ «Банк Михайлівський» для отримання інформаційної довідки про стан рахунків. Також у цій відповіді, копія якої додається до позову, вказується про нікчемність договорів.

Така заява була направлена і згідно поштового повідомлення отримана адресатом 19 вересня 2016 року.

Згідно отриманих довідок про стан рахунку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 борг складає 142,62 гривень і 25 000,00 гривень, але згідно повідомлення відповідача по договору на 25 000,00 гривень позивачка не включена до реєстру вкладників з невідомих причин.

В силу положень частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України питання недійсності правочину у разі недодержання вимоги щодо його відповідності інтересам держави і суспільства, його моральним засадам вирішується виключно судом.

Відповідно до договору, банк зобов'язується при настанні дати повернення вкладу, при зверненні вкладника до банку за отриманням вкладу або в день розірвання цього договору, повернути вкладнику суму вкладу та нараховані проценти; у разі якщо вкладник не звертається до банку за отриманням вкладу при настанні дати повернення вкладу цей договір вважається продовженим (пролонгованим) на той самий строк. Разом з тим, на підставі постанови Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду прийнято рішення від 12 липня 2016 року №1213 " Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михаілівський» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації з 13 липня 2016 року строком на 2 роки та призначено уповноважену особу Фонду гарантування.

Вважає дії відповідачів такими, що порушують положення Договору, законодавство та її права, як споживача, з наступних підстав.

1) Договором передбачено, що повернення вкладу та нарахованих процентів Вкладнику здійснюється Банком шляхом безготівкового перерахування на власний поточний рахунок Вкладника.

Банк зобов'язується, зокрема, на вимогу Вкладника повернути вклад та виплатити нараховані проценти на умовах і в строки, що встановлені цим Договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

2) Крім того, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Згідно з п. 22 ст. 1 цього Закону, споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити послугу.

Просить суд визнати її право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів за рахунками НОМЕР_2 на суму 142,62 гривні та за НОМЕР_1 на суму 25 000,00 гривень; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком НОМЕР_1 на суму 25 000,00 гривень; стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на користь ОСОБА_1 142,62 гривні згідно довідки про стан рахунку НОМЕР_3 та сплачений судовий збір; стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" на користь ОСОБА_1 згідно договору №20839 від 13 квітня 2016 року суму в розмірі 25 000,00 гривень та відсотки із розрахунку 26% річних на день виплати.

Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовільнити.

Представник відповідача ПАТ "Банк Михайлівський" в судове засідання не з'явився, надав суду свої заперечення проти позову, в яких зазначив, що на підставі рішення НБУ від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23 травня 2016 року №812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13 червня 2016 року №991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з даними рішеннями, розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Рішенням Правління НБУ № 124-рш від 12 липня 2016 року оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією ФГВФО винесено Рішення № 1213 від 12 липня 2016 року, згідно з яким з 13 липня 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнку Юрію Петровичу строком на два роки з 13 липня 2016 року по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» Волкову Олександру Юрійовичу з 05 вересня 2016 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду:

- Волкову Олександру Юрійовичу з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- Гриценку Володимиру Володимировичу з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті 37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Вказані відомості є загальновідомими та містяться на офіційному веб-сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua).

Згідно з нормами статті 110 ЦК України особливості ліквідації встановлюються Законом України "Про банки та банківську діяльність".

Відповідно до статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону про систему гарантування, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 8 Перехідних Положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону про систему гарантування.

Відтак, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у ПАТ «Банк Михайлівський» було розпочата процедура ліквідації.

13 квітня 2016 року між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" був укладений договір № 980-087-000220839.

Згідно договору укладеного між позивачем та ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр", позивачем було передано 25 000,00 грн. у власність ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр".

19 травня 2016 року з банківського рахунку ТОВ "Кредитно-інвестиційний центр" Позивачу було здійснено повернення 25 106,57 грн. на його банківський рахунок.

Ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інше кредиторів банку; примусове стягнення майна (утому числі коштів) банку.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону, протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Згідно ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Так, зокрема, Закон встановлює нікчемність правочинів.

Також, згідно п. 1.18. Розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05 липня 2012 року (надалі - Положення №2), Фонд безпосередньо (або уповноважена особа Фонду на тимчасові адміністрацію у разі делегування їй повноважень) зобов'язаний (зобов'язана), зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчиненні (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Дані норми кореспондуються з п. 2 Розділу І Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення, затверджене рішенням Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, від 26 травня 2016 року № 826.

З метою забезпечення виконання вимог ст. 38 Закону під час здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» Уповноваженою особою згідно Наказу № 27/1 від 24 травня 2016 року було створено комісію по перевірці правочинів (договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Згідно ст. 38 Закону, порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначається нормативно-правовими актами Фонду. Так, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних № 826 від 26 травня 2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 червня 2016 року за № 863/28993, - затверджений Порядок виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення (далі - Порядок), який набрав чинності з 13 липня 2016 року.

Відповідно до п. 5 розділу II Порядку, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Враховуючи те, що з 13 липня 2016 року розпочалася процедура ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський», а також те, що з 13 липня 2016 року набрав чинності Порядок, Наказом № 2 від 13 липня 2016 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Ірклієнком Ю.П. було продовжено проведення перевірки на строк 6 місяців з дня початку ліквідаційної процедури ПАТ «Банк Михайлівський» (Наказ №2).

Тобто, перевірка правочинів (договорів) у ПАТ «Банк Михайлівський» продовжено до 13 січня 2017 року.

Таким чином, протягом всього часу Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» вчинялись дії по перевірці правочинів, передбачені законодавством та визначені підзаконними нормативними актами.

Звертають увагу суду на обставини, що підлягають врахуванню при розгляді справи у зв'язку із прийнятими змінами до законодавства України, що регулює порядок здійснення виплат за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

15 листопада 2016 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг» №5390 (далі Закон №5390), який набрав законної сили 19 листопада 2016 року.

Відповідно до 3акону №5390 Прикінцеві положення Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" доповнено п. 15 наступного змісту: «До вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим Законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг" розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26 цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв'язку з їх прирівнянням до вкладників".

Таким чином, Законом №5390 розширено коло осіб, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до статті 9 КАС України одним з основоположних принципів адміністративного судочинства є, зокрема, принцип законності, який полягає у тому, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Проаналізувавши положення Закону № 5390 вбачається, що законодавцем надано право отримати гарантовану суму фізичним особам, кошти яких були залучені як позика або вклад небанківської фінансової установи через банк, який виступав в даних правовідносинах як повірений.

Отже, прийнятий Закон № 5390 істотно змінює правовідносини, які склалися між Позивачем, Фондом гарантування вкладів та Банком тому змінюються і обставини справи, і норми закону, які підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

Звернення громадян оформлюється шляхом подання Заяви клієнта (встановленої форми) про прирівняння його до вкладника неплатоспроможного банку.

Обов'язковими документами, що мають додаватися до Заяви є:

- оригінал або нотаріально посвідчена копія договору, укладеного з небанківською фінансовою установою через повіреного ПАТ «Банк Михайлівський»;

- копія паспорту або іншого документа, що посвідчує особу, - з інформацією про прізвище, ім'я, по батькові, серію, номер, найменування або код органу, що видав документ, дату видачі;

- копія документа, виданого контролюючим органом, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, або копія сторінки паспорта, у якому контролюючим органом зроблено відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта, завірені особистим підписом заявника.

Подані заявником документи приймаються працівником ПАТ "Банк Михайлівський", який перевіряє і долучає до оригінала Заяви відповідним чином оформлені копії договору, документа, що посвідчує особу, і реєстраційного номера облікової картки платника податку заявника, завірені особистим підписом заявника. Оригінали документів (окрім Заяви) після звірки повертаються заявникові.

При направленні Заяви встановленої форми засобами поштового зв'язку за адресою (01601, м.Київ, вул. Прорізна, 8) до Заяви додаються наступні документи:

- оригінал заяви, оригінали або нотаріально посвідчені копії договорів;

- власноруч завірені копії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податку.

Детальна інформація щодо порядку прийому документів від клієнтів банку розміщена на офіційних сайтах ПАТ «Банк Михайлівський» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, або можна отримати за телефонами контакт-центру ПАТ «Банк Михайлівський».

В свою чергу, Позивач з відповідною заявою не звернувся до Уповноваженої особи про включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та надав документи, які засвідчують правовідносини з фінансовою компанією, а саме: копію договору № 980-087-000220839 від 13 квітня 2016.

Тому, Закон №5390 не надає можливості Уповноваженій особі включити Позивача до переліку рахунків вкладників без отримання документів, які підтверджують укладення договорів, і ще раз підтверджує про законність дій Уповноваженої особи.

Крім того, Постановою Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15 встановлено, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банк вже було введене тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2016 року по справі №761/9291/15-ц визначено, що суди відмовляючи у задоволенні позову, правильно врахували зазначені положення Закону та те, що з 05 червня 2015 року у банку розпочата процедура ліквідації, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року у справі №-775св15 зазначено, що процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку| встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", за положеннями якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону.

Входячи з системного аналізу вищевикладеного, враховуючи прийняте рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про ліквідацію AT "Банк Михайлівський", задоволення вимог Позивача, здійснюється виключно у межах процедури ліквідації банку та у порядку передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги не визнає, посилаючись на правомірність дій Уповноваженої особи Фонду та обрання позивачем невірного способу захисту через неможливість розгляду позовних вимог в порядку цивільного судочинства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

13 квітня 2016 року між позивачем і Банком укладено договір №20839 "Суперкапітал (фінансовий) (з виплатою процентів щомісячно)" та Договір №980-087-000000439 банківського рахунку "Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту), на виконання якого відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1.

01 квітня 2016 року між ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий Центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений Договір доручення №1, згідно умов якого ПАТ "Банк Михайлівський", в якості Повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь Товариства, як Довірителя, на умовах строковості та платності.

Відповідно до Договору доручення №1 від 01 квітня 2016 року Банк мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий Центр» грошових коштів у позику від фізичних осіб.

Отже, між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та ПАТ «Банк Михайлівський» був укладений договір доручення №1 від 11 листопада 2014 року.

Позивач підтверджує, що повідомлена та згідна, що цей договір укладений між нею, як Стороною 1 та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороною 2 (пункт 1.4. договору);

ПАТ «Банк Михайлівський» є Повіреним, який вчиняє дії від імені, в інтересах та за рахунок ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» на підставі довіреності №1 від 01 квітня 2016 року, виданої згідно договору доручення №1 від 01 квітня 2016 року (пункти 1.4., 1.5.);

Позивач передає ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» як Стороні 2 у власність грошові кошти у розмірі 25 000,00 гривень на 91 день під 32,3% річних (пункти 1.1., 1,2.); Позивач та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» підтвердили, що даний договір є договором позики та регулюють відносини пов'язані з наданням позики позивачем ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» у зв'язку з чим взаємовідносини регулюються ст. 1046-1053 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами, що встановлюють правила та вимоги до договорів позики (пункт 8.4.).

19 травня 2016 року з банківського рахунку ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" Позивачу було здійснено повернення 25 106,57 гривень на її банківський рахунок.

З 23 травня 2016 року в ПАТ «Банк Михайлівський» запроваджено тимчасову адміністрацію.

З 13 липня 2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» по 12 липня 2018 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 265 від 24 січня 2017 року делеговані повноваження уповноваженої особи Фонду:

Волкову Олександру Юрійовичу з 25 січня 2017 року визначені статтями 37, 38, 47-52, 52-1, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

Гриценку Володимиру Володимировичу з 25 січня 2017 року визначені пунктами 4, 5, 6 та 8 частини 2 статті-37, пунктом 4 частини 1 статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно із ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність", вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно п.16 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом.

Відповідно п.6 ст.2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, в якому введено тимчасову адміністрацію та/або запроваджено процедуру ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей закон є пріоритетним щодо інших актів України у таких правовідносинах.

Ст.36 вказаного закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно п.п.1,2 ч.5 ст.36 закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти і майно банку.

Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізналася, що з 01 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти. Для отримання гарантоване суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків агентів для отримання коштів, але позивач дізналася про, те що її не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів з вкладами за рахунок Фонду.

У зв'язку із чим, позивачем на адресу відповідача було скеровано заяву, з вимогою включити до переліку вкладників, яка отримана, на що Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено про те, що ними було визначено позивачу суму для відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування в розмірі 36,05 гривень, яку затверджено Фондом гарантування, що підтверджується доповненням до загального Реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Копією квитанції №3030607 від 13 квітня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 внесла на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" 25 000,00 гривень.

Довідками про стан рахунку НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за період з 19 травня 2016 року по 21 вересня 2016 року підтверджується, що на рахунки внесено 25 000,00 гривень та 36,05 гривень, вихідний залишок 25 000,00 гривень та 106,57 гривень відповідно.

Тобто, кошти у сумі 25 000,00 та 36,05 гривень на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточних рахунках позивача, але всупереч вимог ст. 1074 ЦК України, ст.26, 27, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач включив до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 липня 2016 року №1322 позивача ОСОБА_1 лише на суму 36,05 гривень, а на суму 25 000,00 гривень відмовляється визнати позивача вкладником та включити її до реєстру вкладників.

Так, відповідно ч.ч. 1 та 2 ст.27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до п.п. 4-6 ч. 4 ст. 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені ст. 38 цього Закону. Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених ст. 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.

Відповідно до пунктів 3-5 розділу III Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч. 5 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом шести днів із дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно пункту 3 статті 2 ст.27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п.4 ч. 1 ст. 2 Закону ).

Згідно ст.28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів у національній валюті України в порядку та у черговості, встановлених Фондом, не пізніше 20 робочих днів (для банків, база даних про вкладників яких містить інформацію про більше ніж 500000 рахунків, - не пізніше 30 робочих днів) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку. Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника). Фонд не пізніше наступного дня після закінчення визначеного цим Законом строку ліквідації банку розміщує на офіційному веб-сайті Фонду оголошення про завершення Фондом виплат гарантованої суми відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зазначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів) вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Згідно ч. 3 даної статті правочин може бути віднесений до нікчемного у випадку, якщо банк вчинив за таким договором певні дії (відчужив майно, здійснив оплату, прийняв зобов'язання, переоформити договір).

За змістом частин першої, третьої статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

Договір про обслуговування банком банківського рахунку суб'єкта господарювання передбачає право банка відмовити у проведенні розрахункових та касових операцій при наявності фактів, що свідчать про порушення клієнтом норм чинного законодавства України, умов цього договору та банківських правил оформлення розрахункових, касових документів, заяв, доручень, і строків їх подання до банку.

Списання та зарахування коштів за банківськими рахунками здійснюється відповідно до договорів обслуговування банківських рахунків та Інструкції про безготівкові рахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року. Відповідно до Інструкції № 22, а саме: п.1.4 гл.1, розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Також, згідно з вимогами п. 1.9 глави 1 та п.3.6 глави 3 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена постановою Правління Національного банку від 21 лютого 2004 року №22, платіжне доручення від платника банк приймає до виконання за умови, що його сума, яка перевищує суму, яка є на рахунку платника.

Згідно з пунктом 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою. Помилковий переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний переказ рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежною отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі.

За змістом пункту 1.3 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дата валютування - зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача. Згідно з правовим висновком, викладеним в Постановах Верховного Суду України: № 3-45гс14, № 3-47гс14, № 3-48гс14, № 3-49гс14, № 3-80гс14, № 3-81гс14, № 3-147гс14 кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переказ коштів за своєю суттю не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, отже не може бути визнаний недійсним або нікчемним в порядку ст. 38 Закону України, оскільки Уповноважена особа Фонду не є стороною правочину, на виконання якого було здійснено переказ коштів.

Крім того, слід зазначити, що згідно п. 1 ч. 4 ст. 38 Закону Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

З погляду на положення п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимоги про застосування наслідків нікчемності застосовуються виключно за рішенням суду. Відомості про заявлення таких вимог Банком, чи Уповноваженою особою Фонду відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що дії Уповноваженої особи Фонду з приводу відмови у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами не є правомірними, отже позов в цій частині має бути задоволений.

Позовні вимоги в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на користь позивача 142,62 гривні, згідно довідки про стан рахунку НОМЕР_3 та 25 000,00 гривень згідно договору №20839 від 13 квітня 2016 року та відсотків із розрахунку 26% річних на день виплати підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.

Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).

У відповідності до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами у день подання документів для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи.

23 травня 2016 року Національний банк України визнав ПАТ «Банк Михайлівський» неплатоспроможним банком і Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була введена тимчасова адміністрація.

12 липня 2016 року відповідно до рішення НБУ за №124-рш була відкликана банківська ліцензія і прийнято рішення про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, у зв'язку з прийняттям НБУ рішення від 12 липня 2016 року, виходячи з положень ст.11,509 ЦК України, з ч. 1 ст. 26 та ч. 1 ст. 28 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» між ОСОБА_1 та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виникло зобов'язання, за яким останній зобов'язаний виплатити кошти в розмірі вкладу.

А тому, оскільки ОСОБА_1 кошти за банківським вкладом не повернуті, то суд приходить до висновку про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 142,62 гривні, згідно довідки про стан рахунку НОМЕР_3 та 25 000,00 гривень згідно договору №20839 від 13 квітня 2016 року.

В задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків із розрахунку 26% річних на день виплати, слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, на день початку процедури ліквідації банку, а виплата відсотків на день виплати законом не передбачена.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при пред'явленні позовних вимог немайнового та майнового характеру в сумі 1 280,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 216, 1066, 1074 ЦК України, ст.ст. 18, 26, 27, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання права, включення до переліку вкладників та стягнення боргу за договором депозиту - задовідьнити частково.

Визнати право ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4, на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунками НОМЕР_2 на суму 142 (сто сорок дві) гривні 62 копійки та НОМЕР_1 на суму 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про включення ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_4 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком НОМЕР_1 на суму 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 гарантовану суму 142 (сто сорок дві) гривні 62 копійки, згідно довідки про стан рахунку НОМЕР_3 та 25 000 (двадцять п'ять тисяч) гривень 00 копійок, згідно договору №20839 від 13 квітня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.А.Янжула