Головуючий суду 1 інстанції - Суський О.І.
Доповідач - Авалян Н.М.
Справа № 433/523/17
Провадження № 22ц/782/620/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2017 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Лозко Ю.П., Орлова І.В.

за участю секретаря - Коротенка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Троїцького районного суду Луганської області від 16 червня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Троїцької районної ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив

15 березня 2017 року позивачки звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просили визначити їм додатковий строк (два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили) для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 16 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачки просять скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення про задоволення заяви. Доводи апеляційної скарги обґрунтовані порушенням судом першої інстанції норм процесуального права. Позивачки вважають помилковим висновок суду про те, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, а також посилаються на те, що суд зобов'язаний був залучити до участі у справі належного відповідача.

В судове засідання особи, що беруть участь у справі не з'явились. До початку судового засідання подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Їх неявка відповідно до частини 2 статті 305 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає апеляційному розгляду справи з огляду на те, що вони належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до вимог статті 303 Цивільного процесуального кодексу України, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в місті Луганську помер ОСОБА_4, який є батьком позивачки ОСОБА_3 та дідом позивачки ОСОБА_2. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина та виникли правовідносини спадкування. До складу спадкового майна входять дві земельні ділянки, розташовані в місті Луганську.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

До такого висновку суд прийшов, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють правові відносини спадкування: статтю 1277, частину 1 статті 1296, частину1 статті 1298 Цивільного кодексу України; статті 1, 10, 41 Закону України "Про місцеве самоврядування".

Апеляційний суд з висновком суду погоджується, оскільки він відповідає встановленим обставинам справи та ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм матеріального права, відповідачами у справі про визнання права на спадщину є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (зазначена правова позиція викладена в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування").

Матеріалами справи підтверджено, що єдиними спадкоємцями, які прийняли спадщину, є позивачки.

Кожна з позивачок мала право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Така вимога мала бути заявлена однією спадкоємицею до іншої. Але обидві спадкоємиці об'єднали в одній заяви зазначену вимогу, а в такому випадку вона має бути заявлена до територіальні громади за місцем відкриття спадщини.

Місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до частини 1 статті 1221 Цивільного кодексу України є останнє місце проживання спадкодавця, тобтомісто Луганськ.

Представником територіальної громади міста Луганська є Луганська міська рада, відповідно до частини 1 статті 10 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні", якою визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Однак, до належного відповідача, яким є територіальна громада міста Луганська в особі Луганської міської ради позов пред'явлений не був, що є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки позов пред'явлений до особи, яка не може бути стороною у правовідношенні спадкування після смерті ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права на увагу не заслуговують з огляду на те, що є помилковими та ґрунтуються на суб'єктивному помилковому тлумаченні норм права позивачками, які не є фахівцями у галузі права.

Зокрема, помилковим є довід апеляційної скарги про те, що суд повинен був з власної ініціативи залучити до участі у справі належного відповідача, оскільки є очевидним, що позивачки свій довід обґрунтували, виходячи з попередньої редакції статті 33 Цивільного процесуального кодексу України, яка втратила чинність з 30 липня 2010 року.

А статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка є чинною на момент розгляду справи, передбачено, що суд замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно за клопотанням позивача.

Отже, на момент розгляду справи суд не наділений повноваженням з власної ініціативи залучати до участі у справі співвідповідача, оскільки виходячи з закріпленого в статті 11 Цивільного процесуального кодексу України принципу диспозитивності, суд розглядає справу у межах тих вимог, які заявлені позивачем.

Окремо апеляційний суд зауважує, що відмова у задоволенні позову з вказаної підстави не позбавляє позивачок права повторно звернутись до суду з вказаним позовом, пред'явивши його до належного відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не запропонував позивачкам замінити неналежного відповідача на належного, також не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За змістом статті 27 Цивільного процесуального кодексу України участь у судовому засіданні є правом, а не обов'язком позивача.

Одночасно з поданням позову до суду позивачками які проживають у місті Луганську, було заявлене клопотання про розгляд справи у їх відсутності та у відсутності їх представника, про що зазначено в позовній заяві. А відсутність позивачок в судовому засіданні позбавило суд роз'яснити їм положення статті 33 Цивільного процесуального кодексу України про залучення у справі належного відповідача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 308, 313, 315, 317, 319, 323-325, 327 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Троїцького районного суду Луганської області від 16 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції - Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Авалян Н.М.

Судді Лозко Ю.П.

Орлов І.В.