Справа № 296/7076/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "СК "Універсальна", ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед", за участю третьої особи ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду із позовом до ПАТ "СК "Універсальна", ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед", в якому просить: стягнути з ПАТ «СК Універсальна» на його користь заподіяну матеріальну шкоду здоровю в сумі 1114,13 грн.; стягнути з ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 45000,00 грн.

В обґрунтування позову вказав, що 14.12.2012 року приблизно о 08 годині 00 хвилин на 238 км. + 660 метрів автодороги Київ - Одеса біля села Синьки Ульяновського району Кіровоградської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «SKANIA, R420», реєстраційний номер AM 6349 ВА з причепом «LAMBERT», реєстраційний: номер AM 0855 XT під керуванням ОСОБА_4, автомобіля «КАМАЗ 53213», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «СЗАП 8355» реєстраційний номер АК 7661 XX під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «OPEL Vivaro», реєстраційний номер АА 0660 ME під керуванням ОСОБА_5. В результаті ДТП водій автомобіля «КАМАЗ 53213»., реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом марки «СЗАП 8355» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як пасажир вказаного автомобіля отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я (більш як 21 день).

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4, який працював водієм в ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед» порушив вимоги правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області по справі 402/1426/13-к від 29.12.2014, ОСОБА_4, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України.

ОСОБА_6 перебував на лікуванні в Ульяновській ЦРЛ та лікувався за власний рахунок, а тому шкода завдана життю і здоровю становить 1114,13 грн.

Крім матеріальної шкоди внаслідок вищевказаної ДТП ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, які він зазнав у звязку з ушкодженням здоровя. Тривалий час з моменту ДТП, він перебував на стаціонарному лікуванні, зазнав психологічно-емоційні переживання внаслідок цієї, страшної події, яка призвела до різкого погіршення стану його здоровя. На даний час ОСОБА_3 потребує реабілітаційних процедур для відновлення здоровя та йому рекомендовано санаторно-курортне лікування. Крім того, він тривалий час з моменту ДТП не міг працювати, а тому не мав можливості заробляти кошти для свого життя і був змушений весь час їх брати в позику у своїх рідних та близьких, що створювало деякі незручності.

Тому, розмір моральної шкоди заподіяної Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед», внаслідок завдання тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 оцінює в розмірі 45000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ СК «Універсальна» в судове засіданні не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належно.

В своїх письмових запереченнях на позов представник відповідача ПАТ СК «Універсальна» ОСОБА_8 зазначила, що спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-1V згідно якого позивач не звертався до страховика про відшкодування завданої шкоди, а тому не можна вважати його права порушеними. Подання даного позову є передчасним, а тому в позові до ПАТ «СК «Універсальна» слід відмовити (а.с.32).

Представник відповідача ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед» ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити.

В своїх письмових запереченнях на позов зазначив, що у позовній заяві не вказано в чому саме полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір моральної шкоди у сумі 45 000 грн. не підтверджується та не обґрунтовується жодними письмовими доказами. Також вказав, що відповідачем у справі, повинна бути особа, з вини якою була завдана шкода. Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4І, працював водієм у відповідача, не надано доказів того, що відповідач є власником транспортних засобів, які є джерелом підвищеної небезпеки, а тому несе відповідальність за заподіяну йому моральну шкоду. При цьому вказує, що цивільна відповідальність відповідача за шкоду перед третіми особами є застрахованою згідно полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому моральна шкода, яка на думку позивача була йому заподіяна, не підлягає відшкодуванню ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед».

Також представник ОСОБА_2 вказав, що позивач звернувся з позовом до Корольовського районного суду м. Житомира 23.08.2016 року після спливу строку позовної давності, який закінчився 14.12.2015 року, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог згідно поданої заяви про застосування строку позовної давності.

Оскільки з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів, відповідач був вимушений звернутись до послуг адвоката для отримання правової допомоги, тому, у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 7000 грн. підлягають стягненню з позивача (а.с. 85, 94, 95).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволення з огляду на наступне.

З вироку Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року та ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року вбачається, що 14 грудня 2012 року ОСОБА_4, працюючи водієм в товаристві з обмеженою відповідальністю "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед", керуючи на підставі шляхового листа вантажним автомобілем "SKANIA R240", реєстраційний номер НОМЕР_2, який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом рефрижератором - "LAMBERT", реєстраційний номер НОМЕР_3, які належать на правах власності ТОВ "Ренесанс Логістик Сістемс", приблизно о 08 годині 00 хвилин, рухаючись на 238 км. + 660 метрів автодороги Київ - Одеса, зі сторони міста Умань Черкаської області в напрямку міста Одеса, поблизу села Синьки Ульяновського району Кіровоградської області, грубо порушив Правил дорожнього руху. Внаслідок чого допустив зіткнення зі стоячими на проїзній частині автомобілями: "ОРЕL Vіvаго", реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_5; "КАМАЗ 53213", реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував в складі автопоїзду з причепом марки "СЗАП 8355", реєстраційний номер НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_3, в салоні якого перебував пасажир ОСОБА_7. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «КАМАЗ 53213», реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував в складі автопоїзду з причепом марки «СЗАП 8355» ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження (а.с.9-14, 59-62).

Крім того, з пояснень ОСОБА_4, який був допитаний в судовому засіданні при розгляді кримінальної справи, останній свою вину у вчиненні кримінального правопорушеня передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю. Крім цього ОСОБА_4 вказав, що обставини, встановлені органами досудового розслідування та викладені в обвинувальному висновку ним визнаються повністю, не спотворюються, тривалий час працював водієм на вантажних машинах та в день скоєння злочину перевозив вантаж (а.с.9-14, 59-62).

Вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу (а.с.9-14).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" вказується, що відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавала за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавала шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов'язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду.

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають з обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно полісу №АВ/6399968 та полісу №AB/6399969 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів напівпричеп «LAMBERT» Д.Н.З.АМ0880ХТ та автомобіль НОМЕР_6 були забезпеченими транспортними засобами. Страховиком виступило ПАТ "Страхова компанія" Універсальна" (а.с. 105, 106).

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 22 Закону України «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно п. 34.2. ст. 34 Закону України «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Статтею 35 Закону України «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування та пакет документів.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України «Про обовязкове страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної витати); у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної витати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Отже, підставою для отримання страхового відшкодування є подання потерпілим заяви.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до ПАТ СК «Універсальна» з заявою про виплату страхового відшкодування у встановлений Законом порядку і що йому було відмовлено в такій виплаті, або відшкодовану лише частково завдану шкоду.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягають порушені, невизнанні або оспорювані права, свободи чи інтереси.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено порушення його прав страховою компанією. Будь-яких відмов, заперечень щодо виплати страхового відшкодування від відповідача не надходило.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки

Відповідно до ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Стаття 1172 ЦК України встановлює, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 29.12.1992 р. "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками", за вимогами інших осіб, що ґрунтуються на неналежному виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди), в силу норм ЦК відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами трудового законодавства

За змістом ч.ч.1-3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У правовій позиції висловленій Верховним Судом України у постанові від 14.09.2016р. у справі №6-725цс16 вказується, що потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Суд зазначає, що вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року встановлено, що у результаті дорожньо -транспортної пригоди водій автомобіля "КАМАЗ 53213", реєстраційний номер НОМЕР_1, який перебував в складі автопоїзду з причепом марки "СЗАП 8355" ОСОБА_3, отримав тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому внутрішньої лодижки правого гомілково - ступневого суглобу, які згідно висновку судової медичної експертизи № 164 від 24.12.2012 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров'я (більш як 21 день) (а.с.9-14).

У зв'язку з цим, ОСОБА_3 перебував на лікуванні в Ульяновській ЦРЛ, при цьому лікування частково відбувалося за власні кошти (а.с. 4).

Як було встановлено вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2014 року та ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року ОСОБА_4 під час ДТП був у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед», тому суд вважає, що моральна шкода завдана ОСОБА_3 джерелом підвищеної небезпеки під керуванням водія ОСОБА_4, має бути відшкодована саме ТОВ «Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед».

Факт отримання тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили розлад здоров'я понад 21 день, фізичні страждання, яких зазнав позивач у зв'язку з цим, його перебування на стаціонарному лікуванні підтверджують завдання позивачу моральних страждань. Разом з тим, суд вважає, що сума вказана позивачем на відшкодування завданої йому моральної шкоди значно завищена. Тому, враховуючи характер та ступінь страждань ОСОБА_3, беручи до уваги характер правопорушення, що призвело до завдання шкоди здоров'ю позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, тривалість вимушених змін у житті позивача, суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн. є таким, що відповідає принципам справедливості й розумності, та таким, що зможе компенсувати моральні страждання ОСОБА_3

Суд зазначає, що обов'язок доведення відсутності підстав для відповідальності за завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця (роботодавця).

Щодо посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності позивачем, то суд вважає такі твердження безпідставними, оскільки відповідно до положення п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Що стосується витрат на правову допомогу слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

У п.п. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом(ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12,46,56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст.79, ст. ст.84,88,89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про безоплатну правову допомогу" правова допомога - надання правових послуг, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод людини і громадянина, захисту цих прав і свобод, їх відновлення у разі порушення, правові послуги - надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

З акту №1 «Про приймання-передачі наданої правової допомоги» від 06.02.2017 року вбачається, що адвокатським обєднанням, адвокатом відповідно до умов Договору №01/17-К від 03.01.2017 року була надана правова допомога по справі №296/7076/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "СК "Універсальна", ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: 04.01.2017 року підготовка та направлення заперечень на позовну заяву ОСОБА_3 (час 3 год.); 12.01.2017 року підготовка та подача клопотань по справі (час 2 год.); 12.01.2017 року участь у судовому засіданні в Корольовському районному суді м. Житомира (1 год.); 14.01.2017 року підготовка та направлення заяви про застосування строку позовної давності (1 год.); 06.02.2017 року підготовка та подача додаткових прояснень, участь у судовому засіданні (2 год.). Гонорар у сумі 7000 грн. сплачений повністю (а.с. 56-58, 76, 96).

Так, з акту №1 «Про приймання-передачі наданої правової допомоги» від 06.02.2017 року вбачається вбачається, що адвокат ОСОБА_2 витратив 9 годин на надання правової допомоги ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" тому, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та норми оплати встановленої Законом, обґрунтованим розміром оплати послуг адвоката, який може підлягати компенсації є 5760грн. (по 640грн. за одну годину).

Разом з тим, згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються сторонам пропорційно до розміру задоволених та відмовлених вимог. Тому враховуючи, що позов частково заявлений безпідставно, виходячи з вимог пропорційності, з ОСОБА_3 слід стягнути на користь ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" 3200 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 20000 (двадцять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

В задоволення решти позову відмовити.

Стягнути з ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" на користь держави 275,60грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ "Глобал Юніверсал Лоджистік Лімітед" - 3200грн. понесених витрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя О. Й. Адамович