РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

04.08.2017 року до суду звернулася з позовом ОСОБА_1, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2, зареєстрований 22 січня 1994 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №63, посилаючись на те, що сімейні відносини не склалися через постійні непорозуміння, сварки, через що було втрачене почуття кохання. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з початку 2016 року та носять суто формальний характер. Від шлюбу подружжя має дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільного господарства не ведуть, майнового спору між подружжям немає. Позивачка в своєму позові також зазначила, що після розірвання шлюбу їх неповнолітня дитина ОСОБА_4 залишається проживати з батьком. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно і подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам.

В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб та розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Пономаренко».

Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав на адресу суду заяву, в якій просив позов задовольнити та слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 327412, 22.01.1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №63 (а.с.4). Подружжя від шлюбу мають дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сторони спільного господарства та бюджету не ведуть, спору про розподіл майна на час розгляду справи між ними немає. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. Відповідач в заяві, наданій до суду, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,169,174,212-215,224-226 ЦПК України, в силу ст. ст. 110,112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 22 січня 1994 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №63.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Пономаренко».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя