Справа № 214/5288/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 15.09.2017 року, в якій просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування належним їй житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Тинка (дійсна назва ОСОБА_3) 15/67, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
В обґрунтування предявлених вимог вказала, що в з 26.08.1999 року вона перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2015 року було розірвано. Після розірвання шлюбу 30.05.2015 року вона придбала у ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності квартиру по вул. Тинка 15/67, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Не дивлячись на те, що після розірвання шлюбу та продажу їй квартири ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, однак зняти з реєстраційного обліку своє місце проживання в добровільному порядку не бажає. Оскільки реєстрація відповідача обмежує її права як власника та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за нього, що створює для неї відповідні незручності, за захистом своїх прав та інтересів вона вимушена звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, предявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, в контексті ст.76 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, однак повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту права власності, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача та на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, офіційно зареєстрованому 26.08.1999 року Відділом РАГС Дрогобицького міськвиконкому в Львівській області, актовий запис №356, який розірвано рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.03.2015 року, що набрало законної сили 07.04.2015 року (а.с.5).
Тобто, починаючи з 07.04.2015 року сторони втратили між собою будь-які родинні стосунки.
30.05.2015 року ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Тинка 15/67, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між нею як покупцем та ОСОБА_2 продавцем, попереднім власником відчужуваного майна згідно договору дарування серії АЕА № 649151 від 27.09.2001 року (а.с.6-7).
Як вказувала позивач, що підтверджується довідкою №192 КОМ ДІС «НОВА-КОМ» від 18.07.2017 року та актом з місця проживання від 11.08.2017 року (а.с.9,10) в квартирі АДРЕСА_1 вони проживали з ОСОБА_2 в період шлюбу, де він й значиться зареєстрованим дотепер, однак не проживає з березня 2015 року.
Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між дійсним власником та попереднім власником житла, стосунки між якими як родичами та членами сімї припинені.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння, на чому також акцентує увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду кримінальних і цивільних справ в п.33,34 Постанови №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Крім того, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника (його родичів, членів сімї) такими, що втратили право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п.3 ч.1 ст.346 ЦК України).
Отже, суд приходить до висновку, що позивач є повноправним власником житла, права володіння, користування та розпорядження яким вона не має можливості реалізовувати в повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_2, будучи колишнім власником житла, права на яке у нього припинилось з підстав відчуження майна на користь ОСОБА_1 на підставі цивільно-правової угоди, фактом своєї реєстрації в квартирі АДРЕСА_2, де він не проживає понад 1 рік, чинить позивачеві перешкоди у здійсненні такого права, яке за даних обставин підлягає захисту судом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, п.35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.14).
Керуючись ст. ст.4-10, 15, 60, 61, 88, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 222-226, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: вул. Тинка (дійсна назва ОСОБА_3), буд.15 кв.67, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та третя особа мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя О.І. Євтушенко