Справа № 308/7975/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Бота О.І.

за участю :

представника відповідача Державної казначейської служби України ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 Закарпатської області - ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 Служби безпеки України в Закарпатській області - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Державної казначейської служби України , Прокуратури Закарпатської області , ОСОБА_5 Служби безпеки України в Закарпатській області про відшкодування шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України , Прокуратури Закарпатської області , ОСОБА_5 Служби безпеки України в Закарпатській області про відшкодування шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності . Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що 18.11.2015 року прокурором Закарпатської області їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. 23.03.2016 року прокурором Закарпатської області їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Окрім того, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року у даному кримінальному провадженні її відсторонено від займаної нею посади строком до 17.05.2016 року. Апеляційним судом Закарпатської області від 08.04.2016 року ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року скасовано, а клопотання слідчого задоволено частково, строк відсторонення її від займаної посади встановлено до 29.04.2016 року. Отже, на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року її як підозрюваної було відсторонено від займаної посади заступника головного лікаря з економічних питань. Постановою начальника відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області від 29 квітня 2016 року кримінальне провадження щодо неї закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України.

Позивач посилається на те, що за період незаконного відсторонення від роботи вона не отримувала заробітну плату, тому їй підлягає відшкодуванню втрачений заробіток за період з 25 березня 2016р. до 29 квітня 2016р., що складає 9478,73грн. , розмір якого на її думку підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету на підставі п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Позивач зазначає, що між нею та адвокатом ОСОБА_8 22.11.2015 року було укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні . Відповідно до умов зазначеного договору за надання правової допомоги вона як підзахисна зобов'язалася виплатити адвокату гонорар . Нею було сплачено адвокату 6220,00 грн. гонорару, розмір якого на її думку підлягає відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету на підставі п.4 ч.1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Посилаючись на зазначені обставини та на право на відшкодування шкоди, завданої на підставі незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», ОСОБА_7 просила суд стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду на користь ОСОБА_7 15 698,73 грн., з яких з суми 9478,73 грн. має бути утримано податки і збори та стягнути з відповідачів на її користь понесені витрати на надання правової допомоги в сумі 1000,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. В своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в позові.

В наступне судове засідання після оголошеної перерви в судовому розгляді позивач та представник позивача не зявилися, представник позивача надіслав до суду 15.03.2017р. клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, згідно заяви позовні вимоги підтримує , просить їх задовольнити. Зокрема вказав, що дана справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду, оскільки судами адміністративної юрисдикції відмовлено у порушенні провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до прокуратури Закарпатської області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії через непідсудність.

Представник відповідача прокуратури Закарпатської області в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Зокрема наголосив на тому, що позовні вимоги позивача не підлягають розгляду судом. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ( надалі Закон). Зазначеним Законом чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру відшкодовуваної шкоди зазначеної у п.п. 1,3,4 ст.3 Закону віднесено до компетенції органів, а саме при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ, Генеральної прокуратури і Служби безпеки України відповідно цими органами, а не суду. Просив суд врахувати правовий висновок ВС України у справі № 6 2089 цс 15 від 24.02.2016 року та закрити провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. Надала пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях. Наголосила на тому, що оскільки визначення розміру грошових доходів , які втратив позивач унаслідок незаконних дій, належить до компетенції інших органів, а не суду то в суду не має підстав для відкриття провадження у справі в цій частині, а помилково відкривши провадження , суд повинен таке провадження у справі закрити з підстав , передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_5 Служби безпеки України в Закарпатській області в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав та мотивів викладених у письмових запереченнях. В своїх поясненнях посилався на обставини, що викладені в письмових запереченнях. Вказав, що чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів, віднесено до компетенції цих органів, а не суду. У звязку з чим просив суд закрити провадження у даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення представників відповідачів, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом встановлено, що 18 листопада 2015 року прокурором Закарпатської області Юрець Н.В. було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. ( а.с.17)

Як встановлено судом, 23.03.2016 року прокурором Закарпатської області Юрець Н.В. було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 відсторонено від займаної нею посади строком до 17.05.2016 року. Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.04.2016 року ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року скасовано, а клопотання слідчого задоволено частково, ОСОБА_7 відсторонено від займаної нею посади строком до 29.04.2016 року.

Як встановлено судом, наказом в.о. головного лікаря ОСОБА_9 № 29-к від 25.03.2016 року Про відсторонення від роботи на виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 24.03.2016 року , відсторонено ОСОБА_7 від посади заступника головного лікаря з економічних питань, з 25.03.2016 р. ( а.с.16)

Постановою начальника відділу нагляду за додержанням законів оргами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 від 29 квітня 2016 року кримінальне провадження № 0000023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України щодо ОСОБА_7 закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України. ( а.с.18-19)

З відповіді на адвокатський запит за підписом в.о. головного лікаря ЗОККД ОСОБА_9 та головного бухгалтера ЗОККД ОСОБА_11 від 29.07.2016 року № 576/01-19 вбачається , що ОСОБА_7 за період відсторонення від посади заступника головного лікаря з економічних питань, з 25.03.2016 р. не було нараховано заробітну плату та надбавки на загальну суму 9478,73 грн.( а.с.15)

Як встановлено судом, між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 22.11.2015 року було укладено договір про надання правової допомоги у кримінальному провадженні № 0000023 / а.с.8/.

Відповідно до умов договору ( п. 2.4; п. 3.1.; п.3.2 ) зазначеного договору за надання правової допомоги підзахисний зобов'язується виплатити адвокату гонорар ( винагороду) у розмірі відповідно до письмового Акту виконаних робіт (наданих послуг) виходячи із розміру 200грн. за кожну повну годину роботи адвоката.

Понесення витрат на правову допомогу в сумі 6220,00грн. підтверджується Актом приймання передання наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 13.05.2016р. , квитанціями та даними виписки А Банку по картці ( а.с. 9-14)

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями субєктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відповідно до положень ч.ч.2,7 ст.1176 ЦК України - право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також суми, сплачені громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 ст. 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Розмір сум, які передбачені пунктом 1 частини першої статті 3 цього Закону і підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням заробітку, не одержаного громадянином за час відсторонення від роботи (посади).

Частинами першою та другою статті 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Пунктами 11, 12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року , встановлено, що для визначення розміру шкоди, переліченої в пп. 1,3,4 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися : 1) при закритті провадження в справі органами дізнання або слідства Міністерства внутрішніх справ , Генеральної прокуратури і Служби безпеки України - відповідно до цих органів. У місячний термін з дня звернення громадянина один з органів, перелічених в п. 11 Положення, залежного від того, хто з них здійснював слідчі дії або розглядав справу, витребовує від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену ч. 1 ст. 12 Закону постанову (ухвалу). Згідно з ч.2 ст.12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»у разі незгоди з винесеною постановою про відшкодування шкоди громадянин може оскаржити її до суду в порядку, встановленому для розгляду скарг на неправомірні дії органів державного управління і службових осіб, що ущемляють права громадян.

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, при цьому встановлення розміру заробітку та інших грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів та сум, сплачених громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги, віднесено до компетенції цих органів, а не суду.

У даній справі, позивач ОСОБА_7 просить відшкодувати, заробіток , який вона втратила внаслідок незаконних дій та суми сплачені нею у зв'язку з наданням їй юридичної допомоги.

Оскільки, встановлення розміру заробітку та інших грошових доходів, втрачених громадянами унаслідок незаконних дій зазначених органів та сум, сплачених громадянином у звязку з поданням йому юридичної допомоги, віднесено до компетенції цих органів, а не суду, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України слід закрити провадження у справі.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з правовою позицією, викладеній у постанові ВС України № 6-2089цс15 від 24.02.2016 року.

Відповідно до приписів ст. 205 ч.1 п.1 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 355 цього Кодексу.

З огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_7 щодо відшкодування заробітку, які вона втратила внаслідок незаконних дій, а також суми, сплачені неюу звязку з поданням їй юридичної допомоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України провадження у справі слід закрити.

Керуючись ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України від 4 березня 1996 року № 6/5, Генеральної прокуратури України від 4 березня 1996 року № 3 та Мінфіну України від 4 березня 1996 року , ст.ст. 205, 212, 293, 294 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до Державної казначейської служби України , Прокуратури Закарпатської області , ОСОБА_5 Служби безпеки України в Закарпатській області про відшкодування шкоди завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності - закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 205 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1