Справа № 202/2506/17
Провадження № 2/202/1539/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 вересня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Шишлянніков О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Індустріальний відділ ДВС ДМУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що 31 травня 2016 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставне майно автомобіль VW, модель GTI, рік випуску 2013, який належить на праві власності позивачу. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки відсутня безспірність заборгованості та нотаріус не пересвідчилась в повідомленні заставодавця про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_3 № 1133 від 31.05.2016 року таким, що не підлягає виконанню повністю, стягнути з відповідача судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги і просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявився, позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що виконавчий напис нотаріуса вчинено в рамках діючого законодавства України, виходячи із умов договору застави автотранспортного засобу, укладеного 09.09.2014 року на виконання підписаного 02.09.2014 року між сторонами кредитного договору № 50012403. Предметом застави є рухоме майно, а саме легковий автомобіль VW, модель GTI, рік випуску 2013, який належить на праві власності позивачу. Відповідно до Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставне майно здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором. Нотаріусу були надані документи, які підтверджували безспірність вимоги. Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не забороняє звернення стягнення на заставне майно шляхом вчинення виконавчого напису. Просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином.

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася. В матеріалах справи є заява третьої особи, з якої вбачається, що третя особа просить слухати справу без її присутності.

Представник третьої особи Індустріального відділу ДВС ДМУЮ у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 50012403 на суму 340032 грн., еквівалент 25760 доларів США, а також додатковий кредит у розмірі 136437,85 грн., еквівалент 10336,20 доларів США зі сплатою 10,50% на рік за користування кредитом. Строк повернення кредиту 15.09.2019 року. Для забезпечення виконання зобовязання за цим договором 09 вересня 2016 року між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір застави автотранспортного засобу № 50012403. Предметом застави є автомобіль VW, модель GTI, рік випуску 2013, АЕ 0471 ЕМ, який належить на праві власності позивачу. За цим договором застава забезпечує вимоги заставодержателя щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені за прострочку повернення кредиту та процентів, а також сплати штрафу за нецільове використання кредиту, відшкодування збитків та витрат, викликаних порушенням кредитного договору.

У звязку із невиконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором та виникнення заборгованості станом на 16.12.2015 року у розмірі 584145,77 грн., з яких: 516139,37 грн. сума кредиту до повернення, 68006,40 грн. штраф у розмір 20% від суми кредиту.

31 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на договорі застави автотранспортного засобу № 50012403 від 09.09.2014 року було вчинено виконавчий напис за № 1133.

02 лютого 2017 року державним виконавцем Індустріального відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до підпункту 5.3.3. договору застави у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавця своїх зобовязань перед заставодержателем за кредитним договором та цим договором, нотаріус на вимогу заставодержателя здійснює виконавчий напис на цьому договорі.

Згідно п. 5.4. договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, договором передбачена можливість використання будь-яких процедур звернення стягнення на предмет застави, в тому числі і на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Пунктом 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 визначено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягування заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» до таких документів відносяться нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно.

Нотаріусу, при вчинені виконавчого напису, було надано кредитний договір № 50012403 від 02.09.2014 року, загальні умови кредитування, договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 23.05.2006 року за реєстровим № 530, розрахунок заборгованості за кредитним договором станом на 16.12.2015 року, вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором від 16.12.2015 року, рахунки-фактури за 2015 рік. Дані документи підтверджували безспірність заборгованості позивача.

Згідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» боржникові повинна бути направлена вимога про погашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису банк надав вимогу про погашення заборгованості від 16.12.2015 року та доказ надсилання даної вимоги боржнику опис вкладення цінного листа від 16.12.2015 року, відстеження пересилання поштових відправлень та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Момент виникнення права щодо звернення стягнення на предмет застави пов'язаний саме з фактом невиконання у передбачені строки зобовязання, а не з відсутністю реєстрації відомостей про звернення стягнення на предмет обтяження за договором застави в Державному реєстрі. Тобто у відповідача були всі підстави для звернення до нотаріуса за захистом цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису і факт невнесення обтяжувачем відомостей про звернення стягнення не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати з відповідача на користь позивача не стягуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. 590 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат», ст. 2 Закону України «Про заставу», ст. ст. 20, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.2992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, ст. ст. 27, 31, 60, 88, 169, 209, 210, 213, 214, 224 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко