Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 вересня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І.О.,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Пестеля, 16 в порядку спадкування. Свої вимоги мотивувала тим, що набула право власності на 25% будинку №16 по вул. Пестеля в м. Ужгород, 16, успадкувавши дану частку за своїм чоловіком - ОСОБА_4, інша частка 75% будинку належить матері чоловіка ОСОБА_5, яка померла. ОСОБА_6 на день смерті своєї матері проживав разом з нею в будинку №16 по вул. Пестеля, а тому успадкував належну його матері частку 75% в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець першої черги, але право власності не оформив. Після смерті ОСОБА_6, у звязку з втратою будинкової книги, нотаріус не може встановити самостійно факт проживання ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_5

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав з наведених в позові підстав, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ними причини неявки визнані неповажними, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти такого вирішення справи не заперечує позивач.

З урахуванням викладеного, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності та взаємозв'язку, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, будинок №16 по вул. Пестеля,16 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 ? та ОСОБА_5 - ?.

З свідоцтва про смерть, повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 1 вбачається, що ОСОБА_5 померла 09 жовтня 2006 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис №1059.

З витягу зі Спадкового реєстру (заповіті/ спадкові договори), листів Першої ужгородської державної нотаріальної контори вбачається, що після померлої ОСОБА_5, померлої 09.10.2006 заведена спадкова справа №779/2006 за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_7 доньки померлої.

Відповідно до заповіту, складеного 24.02.2006 - ОСОБА_5, належний їй житловий будинок під №16 по вул. Пестеля в м. Ужгород Закарпатської області та все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, а також все те, на що вона за законом матиме право заповіла доньці ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

18 грудня 2006 року ОСОБА_7 звернулася до Першої ужгородської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_5.

06 квітня 2007 року ОСОБА_7 подала заяву про відкликання заяви від 18 грудня 2006 року та відмови від належної частки спадкового майна.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи заяву ОСОБА_7 від 06.04.2007 про відмову від прийняття спадщини за заповітом, суд приходить до висновку, що спадкування повинно здійснюватися за законом.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивач є його мамою, вона весь час проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 та його мамою, яка померла приблизно в 2004 році. Ще раніше в цьому будинку проживав батько ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що є знайомою позивача, часто її відвідувала. ОСОБА_3 після укладення шлюбу проживала на ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з чоловіком ОСОБА_6 та його батьками. Батька ОСОБА_6 не знала, оскільки той помер ще десь 1995-1996 рр., з матірю ОСОБА_6 була знайома, остання померла приблизно в 2006-2007 рр. Відомо, що у ОСОБА_6 була сестра, але вона проживала в Росії.

Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_10 (дата народження - минуло 31 рік) та ОСОБА_5 (дата народження минуло 27 років).

З свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_6 помер 07 травня 2014 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 473.

З довідки про реєстрацію місця проживання або перебування фізичної особи, вбачається, що ОСОБА_6 знято з реєстрації з 5 червня 2014 року з адреси: м. Ужгород, вул. Пестеля, 16, як померлого.

З матеріалів спадкової справи, зокрема з копії заповіту, заяв, відповіді на запит вбачається, що ОСОБА_5 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_6, оскільки донька ОСОБА_7Б відмовилася від прийняття спадщини, та враховуючи те, що у відповідності до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, не виявлено.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ФМ №026469, позивач та ОСОБА_6 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Як встановлено рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 листопада 2015 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, який помер 07.05.2014 року, на день смерті останнього, в будинку №16 по вул. Пестеля в м. Ужгороді Закарпатської області.

Згідно з ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини чи відмови у прийнятті спадщини спадкоємцями по заповіту, право спадкування отримують особи, визначені в ст.1261-1265 ЦКУ. Згідно ст.1261-1265 ЦКУ визначено черги спадкоємців за законом, і до першої черги віднесено онуків (ст.1265). Статтею 1268, 1269 ЦКУ визначено два види прийняття спадщини: спадкоємець, що постійно проживав разом зі спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину; спадкоємець, який не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців (ст.1270).

З аналізу доказів і вказаних норм закону, що регулюють дані правовідносини, слід вважати встановленим, що на день смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння.

Позивач як дружина померлого і спадкоємець першої черги, і така, що постійно проживала зі спадкодавцем, вважається такою, що спадщину прийняла.

Таким чином, всю спадщину після померлого ОСОБА_6 прийняла позивач. Тому є підстави для визнання за нею права власності на вказане домоволодіння з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами.

На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. 1223,1265, 1268-1270 ЦК України , ст. ст. 11, 60, 88, 213, 214, 212-215, 218, 224-228, 294, 296 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Ужгородської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на домоволодіння за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Пестеля, буд. 16, з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами.

Стягнути з Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ - 33868924) на користь держави судовий збір в розмірі 731,01 грн. (сімсот тридцять одна гривня одна копійка).

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_11