АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Унікальний номер № 753/7399/16-ц Головуючий у суді першої інстанції - Парамонов М.Л.
Апеляційне провадження № 22ц/796/3890/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Державного підприємства «Виробниче об'єднання «Київський радіозавод» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Агафонова Олега Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Дарницький районний центр зайнятості, про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року позивачі звернулись до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить в порядку ст.ст.151,152 ЦПК України вжити заходів забезпечення позову, а саме: заборонити ліквідатору Агафонову О.Ю. вчиняти дії на передачу корпусу АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021 по виконавчим листам, інвестиціям, рішенням засідання комітету кредиторів, договорам купівлі-продажу; накласти арешт на корпус АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021, що належить до майнових активів статутного фонду ДП ВО «Київський радіозавод»; заборонити Головному управлінню комунальної власності м. Києва надавати свідоцтва на зміни реєстрації права на корпус АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021, що належать до повного господарського володіння ДП ВО «Київський радіозавод» та власності держави Україна; заборонити Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна м. Києва зняття реєстрації та перереєстрацію вказаного майна ДП ВО «Київський радіозавод».

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказували, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції взяв до уваги лише припущення, не надав юридичної оцінки доводам позивачів.

У судовому засіданні позивачі підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника позивачів про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того,що звертаючись з вказаною заявою, заявниками не надано доказів, що в майбутньому буде неможливо виконати рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України суд за завою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачі звернулись до суду з позовом про стягнення заборгованості із заробітної плати та відшкодування моральної шкоди у сумі 1 167 177,97 грн.

У грудні 2016 року позивачі звернулись у суд із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, а саме:заборонити ліквідатору Агафонову О.Ю. вчиняти дії на передачу корпусу АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021 по виконавчим листам, інвестиціям, рішенням засідання комітету кредиторів, договорам купівлі-продажу; накласти арешт на корпус АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021, що належить до майнових активів статутного фонду ДП ВО «Київський радіозавод»; заборонити Головному управлінню комунальної власності м. Києва надавати свідоцтва на зміни реєстрації права на корпус АДРЕСА_1 інвентаризаційний номер 40021, що належать до повного господарського володіння ДП ВО «Київський радіозавод» та власності держави Україна; заборонити Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права на об'єкти нерухомого майна м. Києва зняття реєстрації та перереєстрацію вказаного майна ДП ВО «Київський радіозавод».

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Проте, вирішуючи питання про відмову в забезпечені позову, суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини, за яких позивачі просили вжити заходи забезпечення позову, не дослідив питання відповідності та співмірності позовних вимог виду забезпечення позову, не звернув увагу, що ціна позову становить 1 167 177,97 грн, таку як наслідок, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За таких обставин висновок суду про відмову і забезпечені позову є передчасним, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦПК України, ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з: вступної частини із зазначенням: часу і місця її постановлення; прізвища та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою; мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; резолютивної частини із зазначенням: висновку суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Так, у порушення вказаних вимог судом в оскаржуваній ухвалі не наведено мотивів, з яких суд виходив відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, як і не наведено жодного обґрунтування щодо невідповідності обраного виду забезпечення позову позовним вимогам.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновок суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову є передчасними.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 218, 304, 305, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 січня 2017 року скасувати, питання про забезпечення позову передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді