АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26 жовтня 2017 року м. Полтава
Судді Апеляційного суду Полтавської області МАРТЄВА С.Ю. у провадженні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 5 вересня 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Октябрського (Шевченківського) відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області КРИЛЕВЦЯ НАЗАРА ЮРІЙОВИЧА, за участю зацікавлених осіб Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», Шевченківського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції у Полтавської області.
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 5 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано незаконними дії державного виконавця щодо не направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 лютого 2016 року у визначений законом спосіб та ненадання реального строку для самостійного виконання рішення та щодо початку примусового виконання рішення.
У решті скарги відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 5 вересня 2017 року у частині відмови у скарзі про зобов'язання Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області повернути ОСОБА_2 автомобіль Volkwagen Caddy скасовано.
Зобов'язано державного виконавця Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області повернути ОСОБА_2 автомобіль Volkwagen Caddy .
Решту ухвали залишено без змін.
Із такою ухвалою апеляційного суду у справі погодитися неможливо із наступних підстав.
Задовольняючи частково скаргу суд апеляційної інстанції виходив із того, що 10.10.16 року постановою начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області скасовано акт опису й арешту спірного автомобілю, проте зазначений автомобіль до цього часу заявникові не повернутий, а тому такі дії суб'єкта оскарження є незаконними.
Між тим, із таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає нормам матеріального права та обставинам справи.
Кожна особа реалізує наявне право шляхом заяви або звернення.
Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У своєї скарзі (т.4 а.с.5), зокрема, заявниця просить визнати незаконним акт опису й арешту належного їй транспортного засобу Volkswagen Caddy 2008 випуску від 24.03 2015 року (т. 4 а.с.43-47) та зобов'язати Шевченківський ВДВС ГТУЮ у Полтавській області повернути їй спірний автомобіль.
Згідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Ухвалою Октябрського районного суду від 22 травня 2017 року (т. 4 а.с.79) встановлено, що постановою ВП 49784937 начальника Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області оспорюваний акт опису й арешту скасовано ще 10 жовтня 2016 року.
Таким чином, на час звернення заявниці із скаргою 29.05.17 року (т.4 а.с.1) акт опису й арешту належного їй транспортного засобу її прав та охоронюваних законом інтересів не порушував, а предмет судового спору у дійсності був відсутній.
Також ухвалою Октябрського районного суду від 22 травня 2017 року (т. 4 а.с.79) встановлено, що 1.11.16 року ОСОБА_2 звернулася із письмовою заявою про повернення їй вилученого транспортного засобу, проте транспортний засіб їй не повернуто.
У задоволенні скарги за зазначеним фактом ухвалою Октябрського районного суду від 22 травня 2017 року (т. 4 а.с.78-80) ОСОБА_2 відмовлено, оскільки її звернення мало місце до неналежної службової особи.
Будь-яких інших відомостей про її звернення до відповідного державного виконавця, у провадженні якого перебувало виконавче провадження, з приводу повернення автомобілю, матеріали справи не містять.
В апеляційному суді на запитання суду представник заявниці також будь-яких доказів звернень заявниці до належної службової особи з приводу повернення автомобілю та відмов з боку суб'єкта оскарження не надав.
За таких обставин відмова місцевого суду у задоволенні скарги в частині повернення автомобілю за недоведеністю ґрунтується на законі та відповідає обставинам справи.
Суддя Апеляційного суду
Полтавської області С.Ю. МАРТЄВ