АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2929/17 Справа № 201/833/17 Головуючий у 1 й інстанції - Ткаченко Н. В. Доповідач - Єлізаренко І.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участі секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду від 13 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаззбут» про визнання неотримання обслуговування належної якості, визнання дій неправомірними відносно скарги від 07 квітня 2016 року, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду від 13 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» про визнання, що позивач не отримував від відповідача обслуговування належної якості, про визнання дій неправомірними відносно скарги від 07 квітня 2016 року, зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди було повернуто позивачу з підстав, визначених ч. 2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушенням норм процесуального права, та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до ТОВ «Дніпропетровськгаззбут» та просив визнати, що він не отримував від відповідача обслуговування належної якості, просив визнати дії відповідача неправомірними відносно скарги від 07 квітня 2016 року, зобов'язати відповідача вчинити певні дії та відшкодувати моральну шкоди (а.с.2).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху у зв'язку з тим, що позивачем не вірно зазначено його місцепроживання та місцезнаходження, несплачено судовий збір, не зазначено з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Надано час для усунення вказаних в ухвалі недоліків у дводенний строк з моменту отримання копії ухвали (а.с.3).

Зазначена ухвала суду була отримана позивачем 25 січня 2017 року (а.с.5).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу, як неподану у зв'язку з тим, що позивачем не було усунуто недоліків, вказаних в ухвалі суду від 20 січня 2016 року про залишення позовної заяви без руху (а.с.6).

З даним висновком суду погодитися не можна виходячи з наступного.

Законом України «Про судовий збір» визначено категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Як роз'яснено у п.7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду Цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при визначенні осіб, які звільняються від сплати судового збору, судам необхідно враховувати положення спеціальних законів, які регулюють спірні правовідносини.

Так відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Отже, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду саме як споживач послуг з газопостачання ТОВ «Дніпропетровськгаззбут», а тому висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для звільнення останнього від сплати судового збору є хибним.

Стосовно висновків суду першої інстанції про повернення позову у зв'язку з не наданням доказів на підтвердження доводів позовної заяви слід зазначити, Главою 2 ЦПК України врегульовані питання пов'язані з вимогами до позовної заяви та з етапами розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, між іншим, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та перелік доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Оскільки, згідно норм законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов'язок повного та всебічного розгляду виниклих спорів, що можливо лише під час розгляду справи по суті, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви є безпідставним, так як відсутність доказів, вказуючих на вину відповідача не є підставою для повернення позовної заяви.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2017 року підлягає скасуванню, з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2017 року - скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді