Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/1709/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Климус Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до територіальної громади с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться в с.Веренчанка, Заставнівського району Чернівецької області по вул. І.Богуна, 115 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 15.03.2017 року.

Посилається на те, що 15.03.2017 року померла ОСОБА_2 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, яку вона відповідно до заповіту від 09.03.2017 року, який зареєстрований в реєстрі під №41 та посвідчений секретарем Веренчанської сільської ради та на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, заповіла йому.

Спадкоємці, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні. Зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_2 він прийняв вчасно, з метою її оформлення, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у звязку з тим, що ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за ОСОБА_2

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 15.03.2017 року.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити..

Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.03.2017 року в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області померла ОСОБА_2, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №175521 від 16.03.2017 року (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вказане спадкове майно ОСОБА_2, згідно заповіту від 09.03.2017 року, який зареєстрований в реєстрі під №41 та посвідчений секретарем Веренчанської сільської ради заповіла позивачу ОСОБА_4 (а.с. 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховної ради України за №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» - перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

На виконання вказаних вимог закону судом встановлено, що спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку спадкового майна померлої ОСОБА_2 при спадкуванні за заповітом відсутні.

Відповідно ч.ч. 1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач ОСОБА_1 проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 і вважається таким, що прийняв спадщину, що вбачається із довідки виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №2352 від 23.10.2017 року (а.с. 9) та матеріалів спадкової справи №130/2017, заведеної до майна померлої 15.03.2017 року ОСОБА_2, яка перебуває в провадженні приватного нотаріуса Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5, витребувана судом та досліджена в судовому засіданні.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на згаданий житловий будинок позивач звернувся із заявою до нотаріуса (а.с. 2 спадкової справи), проте у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_2 Вказане вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 19.10.2017 року (а.с. 24).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області належав і рахується за померлою ОСОБА_2, що підтверджується довідками Веренчанської сільської ради №2356, №2357 від 23.10.2017 року, в яких зазначається, що згідно запису погосподарської книги Веренчанської сільської ради Заставнівського району за №7 за особовим рахунком №1110-1 значиться житловий будинок із по господарськими спорудами по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка, який належав ОСОБА_2 Остання була належним землекористувачем земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва й обслуговування житлового будинку по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка, копією по господарської книги, копією облікової картки обєкта по господарського обліку на 2016-2020 роки (а.с. 15-19).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що вона набула право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформила належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 10 зворот), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №287 від 06.09.2017 року (а.с. 14), житловий будинок з господарському спорудами та будівлями, розташований по вул. І.Богуна, 115 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1972 році, їх вартість становить 79159 (сімдесят девять тисяч сто пятдесят девять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1241,1268, 1270, 1273, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 10, 11, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок загальною площею 65,20 м2 та житловою площею 42,10 м2 під літ. А, та прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм під літ. Б, сараєм під літ. В, сараєм під літ. Г, вбиральнею під літ. Д, ґанком під літ. А/а, криницею під літ. К, огорожею №1, хвірткою-воротами № 2, 3, розташований по вул. І. Богуна, 115 в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої 15.03.2017 року в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №17.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я.С. Стрілець