Справа №№643/1090/17, 2/643/2476/17
У Х В А Л А

Іменем України

15 березня 2017 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова в складі

головуючого - судді Короткого І.П.

при секретарі Охріменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И В:

Від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення цивільної справи №643/10293/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав, яка знаходиться на розгляді Московського районного суду м.Харкова.

Суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки до вирішення зазначеної цивільної справи про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав неможливо розглянути цивільну справу про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Так, відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав за певних умов.

Згідно ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до приписів ст.ст.150 та 154 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Обов'язку батьків щодо виховання та розвитку дитини, її захисту, кореспондує право одного із батьків на звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав іншого з батьків.

Тому суд вважає, що відповідач скористався таким своїм правом на звернення з позовом до суду про позбавлення батьківських прав позивача і до вирішення такого спору, без перевірки викладених у позові підстав для позбавлення позивача батьківських прав відносно дитини, неможливо об'єктивно розглянути справу за позов позивача про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька.

Крім того, відповідач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на виготовлення документів для виїзду дитини за кордон, на виїзд дитини за кордон та вчинення будь-яких дій щодо вивезення дитини за межі м.Харкова.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, аналіз вказаних правових норм дає підстави вважати, що з заявою про забезпечення позову має право звернутися саме позивач, а не відповідач.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.1 ст.201, 208 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Провадження по справі зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №643/10293/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та позбавлення батьківських прав, яка знаходиться на розгляді Московського районного суду м.Харкова.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя

15.03.2017