АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6632/17 Справа № 199/2052/17 Головуючий у 1 й інстанції - Якименко Л. Г. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищида М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, про встановлення факту нацистських переслідувань в роки Великої Вітчизняної війни,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року ОСОБА_4 у задоволенні заяви про встановлення факту нацистських переслідувань в роки Великої Вітчизняної війни, - відмовлено (а.с.29).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його заяву (а.с.34).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся з заявою про встановлення факту, що має юридичне значенні, в обґрунтування якої посилався на те, що він є інвалідом другої групи опорно-рухового апарату. Під час Великої Вітчизняної війни був підданий гонінням у зв'язку із патріотичною діяльністю батька заявника ОСОБА_5 в тилу ворога.

Сім'я заявника під час Великої Вітчизняної війни проживала в АДРЕСА_1. Батько заявника - ОСОБА_5 був комуністом, активістом та займав посаду секретаря партійної організації сільськогосподарського технікуму, у зв'язку з чим, сім'я заявника була піддана нацистським гонінням. Через окупацію села та гоніння, в 1942 році родина була вимушена переїхати до Чернігівської області в село Яблунівка, де перебували до самого звільнення - 1943 року.

Таким чином, заявник був підданий під час Великої вітчизняної війни гонінням внаслідок патріотичної діяльності свого батька ОСОБА_5, а тому вважає, що набув статусу жертви нацистських переслідувань.

З метою офіційного встановлення статусу жертви нацистських переслідувань заявник звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради. Листом № 6-189 від 08.07.2015 року йому було відмовлено через відсутність достатніх підстав.

Відмовляючи у задоволені вимог ОСОБА_4, суд першої інстанції керувався ст. 4, 5 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», п. 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2000 року № 1467 «Про затвердження Порядку виготовлення та видачі посвідчень, листів талонів на право одержання пільгових проїзних документів (квитків) жертвам нацистських переслідувань» та виходив із недоведеності та необґрунтованості заяви. Оскільки заявником не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення факту жертви нацистських переслідувань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в повному обсязі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», жертви нацистських переслідувань - особи, які в роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни постраждали від нацистських переслідувань з мотивів політичного, національного і релігійного характеру, ворожого ставлення до націонал-соціалізму .

Статтею 4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань» визначено осіб, які належать до числа жертв нацистських переслідувань, це колишні в'язні концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання та місць примусових робіт у роки Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни; особи, які були насильно вивезені з території колишнього Союзу РСР на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих ними інших держав; діти, які народилися в місцях примусового тримання їх батьків та в місцях відбування батьками примусових робіт; діти партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, яких у зв'язку з патріотичною діяльністю їх батьків було піддано репресіям, фізичним розправам, гонінням.

Матеріалами справи підтверджено, заявник - ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблений відповідний запис № 77. Батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Місце реєстрації: с. Березова Рудка, Пирятинський район (а.с.11).

Будь-які докази, відомості, що визначені вказаними вище нормами права, які дають підстави для визнання жертвами нацистських переслідувань, відсутні.

Згідно сповіщення Пирятинського райвоєнкома інспектора ОСОБА_10, ОСОБА_5 - уродженець Полтавської області, Пирятинського району, с. Березова Рудка в боях за Соціалістичну Батьківщину вірний військовій присязі виявив геройство та мужність, був вбитий ІНФОРМАЦІЯ_4. Похований - Курська обл., с. Троіцке. Дане сповіщення є документом на право відкриття клопотання про пенсію (а.с.12).

Колегія суддів, відповідно до ст. 59 ЦПК України вважає надані пояснення свідків ОСОБА_7. ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9, недопустимим доказом, так як ці пояснення надані не в судовому засіданні та відповідно не можливо встановити осіб, які підписали зазначене.

Доводи апеляційної скарги, що заявник є юридично не обізнаний і не знав, що має право заявити клопотання про судове доручення про допит свідків у Чернігівській області, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки на момент подачі апеляційної скарги, апелянт не скористався своїми процесуальними правами та не заявив відповідне клопотання в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги, що суд мав за своєю ініціативою витребувати необхідні докази, не мають правового значення.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані обставини справи, правильно визначені норми матеріального права, які підлягають застосуванню, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, справа розглянута в межах вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і його слід залишити без змін.

Керуючись ч.3.ст. 209, 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Судді: