АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 753/17844/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1811/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

9 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус плюс» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2012 року щодо стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» з ОСОБА_3 заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 389 від 1 червня 2007 року в сумі 1614910 грн. 43 коп., виконавче провадження ВП № 36740045.

Не погодившись з ухвалою суду, представник ПАТ «Український професійний банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив суд ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у травні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2012 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус плюс» на користь Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» заборгованість по договору про відкриття кредитної лінії № 389 від 1 червня 2007 року у сумі 1614910,43 грн.

На виконання вищезазначеного рішення суду 15 лютого 2013 року Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист.

У вересні 2016 року, ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий листа, виданий Дарницьким районним судом м. Києва на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2012 року щодо стягнення на користь ПАТ «Український професійний банк» з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором в сумі 1614910 грн. 43 коп., як з поручителя за зобов'язаннями позичальника - ТОВ «Сіріус плюс» перед ПАТ «Український професійний банк» за вказаним кредитним договором, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, зобов'язання ТОВ «Сіріус плюс» перед ПАТ «Український професійний банк» щодо сплати всіх грошових коштів на загальну суму 3183615 грн. 30 коп. були визнані погашеними та припинені згідно з ухвалою Господарського суду Київської області від 31 серпня 2016 року.

Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України - зокрема, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання.

Згідно з ст. 609 ЦК України - зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Частиною 4 ст. 369 ЦПК України визначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Господарського суду Київської області від 21 серпня 2016 року вимоги ТОВ «Елемент-СА» у розмірі 6849744 грн. та вимоги ПАТ «Український професійний банк» у розмірі 31836115,3, а також вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

За положенням ст. 369 ЦПК України, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за виконавчим листом, а також витребувати виконавчий лист.

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення сторін про розгляд заяви на 10 жовтня 2016 року.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на те, що рішення суду по даній справі про стягнення заборгованості датоване 12 жовтня 2012 року, а рішення про ліквідування юридичної особи ТОВ «Сіріус Плюс» ухвалено 31 серпня 2016 року.

Положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки. Припинення основного зобов'язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов'язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до припинення юридичної особи - боржника.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 25 листопада 2014 року № 6-172цс15.

Проте суд першої інстанції при вирішенні даного питання, вищезазначеного не врахував, не перевірив усі обставини справи та дійшов передчасного висновку про задоволення заяви.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді