У Х В А Л А

13 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі :

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря: Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені яких діє адвокат Блохіна Валентина Юріївна про роз'яснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Гулянич Тетяна Михайлівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу та зобов'язання винити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені яких діє адвокат Блохіна В.Ю. звернулась у суд із заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 лютого 2017 року. У заяві, посилається на те, що рішення суду підлягає роз'ясненню стосовно передання автомобіля, а саме, у якому стані слід передати спірний автомобіль.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, у якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 18 грудня 2009 року N 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і, не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 15 лютого 2017 року застосовано наслідки недійсності правочину у вигляд двосторонньої реституції, а саме, ОСОБА_5 передати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 легковий автомобіль GELLY, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути ОСОБА_5 отримані за цей автомобіль грошові кошти у сумі 92000,00 гривень.

Як зазначено в абзаці 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Виходячи з аналізу даної статті, слід зазначити, що при застосуванні двосторонньої реституції, кожна сторона недійсного правочину повинна повернути другій стороні у натурі все те, що вона одержала на виконання такого правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема, коли майно пошкоджено, відшкодувати вартість такого майна за цінами, які існують на момент відшкодування.

Ставлячи вимогу про роз'яснення рішення суду, заявник покликається на те, що апеляційний суд у рішенні не зазначив у якому стані ОСОБА_5 повинен повернути легковий автомобіль, так-як 23.07.2015 року зазначений автомобіль потрапив у ДТП, та зазнав пошкоджень. Та виходячи із цього, суд не вказав у рішенні про відшкодування вартості пошкодженого легкового автомобіля, що буде ускладнювати виконання рішення суду.

Вирішуючи позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу ТЗ та зобов'язання вчинити певні дії, які полягали у поверненні ТЗ, позивачі не заявляли такої позовної вимоги як відшкодування вартості пошкодженого ТЗ. Тобто, стан легкового автомобіля, його вартість, і відшкодування такої, чи відновлення такого після пошкодження не були предметом судового розгляду як у суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції.

Ставлячи вимогу про роз'яснення рішення суду в частині передання легкового автомобіля, шляхом визначення його стану з подальшим можливим відшкодуванням вартості пошкодженого ТЗ, заявниками фактично порушено питання про внесення у рішення суду нових даних, які не були предметом судового розгляду.

За наведених обставин, рішення суду не може бути роз'яснено, так-як вимоги заяви стосуються питань, які не були предметом судового розгляду.

Стосовно неможливості повернення одержаного майна на виконання недійсного правочину, при встановленні пошкодження такого, то дане питання вирішується на стадії примусового виконання рішення суду в поряду ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року, N 1404-VIII.

А звідси, наведені обставини не свідчать про те, що рішення апеляційного суду від 15.02.2017 року є не повним та незрозумілим, що викликало б труднощі у його виконанні. За цих обставин, заява про роз'яснення рішення суду не підлягають задоволенню, оскільки фактично порушено питання про зміну суті рішення, а не його роз'яснення.

Ураховуючи встановлене та керуючись статтями 221, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від імені яких діє адвокат Блохіна Валентина Юріївна про роз'яснення рішення суду, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді