Справа № 513/113/17
Провадження № 2/513/287/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

у лютому 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 04 листопада 1987 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Новоселівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 27. В шлюбі народилися двоє дітей, які на цей час є повнолітніми.

Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Чоловік зловживає алкогольними напоями, не працює, застосовує до неї насильство. На цей час мешкають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Примирення з чоловіком та подальше спільне життя є неможливим. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС, тому позивач просила шлюб між ними розірвати.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище її прізвище без змін «Боу».

Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.

Стаття 24 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 04 листопада 1987 року у Новоселівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 27 (а.с. 7).

Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити «Боу», задовольнив тим самим її клопотання.

Керуючись ст.ст. 24,105, 110-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04 листопада 1987 року у Новоселівській сільській раді Саратського району Одеської області, актовий запис № 27 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити "Боу".

Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар