Справа № 646/2463/17
№ провадження 2/646/1198/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя Єжов В.А.

при секретарі Писаренко Я.С.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа: ОСОБА_9, про визнання договору купівлі-продажу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_4 звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою, уточненою під час розгляду справи, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними:

- договору купівлі-продажу легкового автомобіля від 05.02.2016 щодо продажу автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ5407EІ, за яким від імені позивача було продано вказаний автомобіль ОСОБА_7 за 149 990,50 грн.;

- договору купівлі-продажу легкового автомобіля від 22.10.2016 щодо продажу автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер НОМЕР_1, укладений ОСОБА_7 з ОСОБА_8.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що у січні 2016 року чоловік позивачки, ОСОБА_5, видав ОСОБА_9 довіреність з правом користуватись та розпоряджатись автомобілем MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ5407EІ. Також зазначеною довіреністю було надано повноваження довіреній особі продати вказаний транспортний засіб (підписувати договори купівлі-продажу). Згідно вищезазначеній довіреності довіритель не уповноважував довірену особу на власний розсуд визначати ціну продажу. В свою чергу, ОСОБА_9 в порядку передоручення видала відповідну довіреність своєму зятю - ОСОБА_6.

Позивачка посилається на те, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 з 1997 року по теперішній час, що підтверджується Свідоцтвом про одруження I - ВЛ № 056184 від 22 серпня 1997 року.

Після передоручення ОСОБА_9 своїх повноважень на ОСОБА_6, останнім було укладено з ОСОБА_7 договір купівлі-продажу автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ5407EІ, за ціною 149990,50 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу легкового автомобіля від 05.02.2016.

Як зазначає позивач, ОСОБА_9 є дружиною ОСОБА_10 - рідного брата її чоловіка, ОСОБА_6 їхній зять, а ОСОБА_7 рідна сестра ОСОБА_9, а тому, як зазначає позивач, вони були добре обізнані, що ОСОБА_5 одружений з позивачкою та перебував у зареєстрованому шлюбі під час укладання оспорюваного договору. Жодних повідомлень про те, що вказаний автомобіль було продано, позивач та її чоловік не отримував, ніяких грошей від продажу зазначеного автомобіля їхня сімя також не отримувала, ціна, за якою відчужено автомобіль не була узгоджена з довірителем та його дружиною та є набагато нижчою від ринкової, що свідчить також про наявність зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, представники за довіреностями (ОСОБА_9 та в порядку передоручення ОСОБА_6) при укладанні оспорюваного правочину діяли не в інтересах довірителя ОСОБА_5, а у своїх власних інтересах та в інтересах своїх близьких родичів.

22 жовтня 2016 року зазначений автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ (новий державний номер), було перепродано ОСОБА_8, що підтверджується договором купівлі-продажу від цієї ж дати.

В судовому засіданні представник позивача настоював на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, вважала їх безпідставними.

Третя особа ОСОБА_9 і її представники вважали, що відсутні підстави для задоволення позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне.

Стаття 61 Сімейного кодексу України передбачає, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Стаття 60 Сімейного кодексу України постулює, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Стаття 63 Сімейного кодексу України встановлює, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Положення частини 1 статті 65 Сімейного кодексу України прямо передбачають, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою

Частина 2 статті 65 Сімейного кодексу України говорить, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Частина 3 статті 65 Сімейного кодексу України вимагає, щоб для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Автомобіль MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ було набуто у власність відповідачем ОСОБА_5 за час шлюбу з позивачем, при цьому сторонами не надано доказів, що свідчать про інше.

До суду надійшла заява про визнання позову від відповідача ОСОБА_5, в якій зазначено, що у січні 2016 року він видав ОСОБА_9 довіреність з правом керувати, проводити ремонт та слідкувати за технічним станом автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ5407EІ. Також зазначеною довіреністю було надано повноваження довіреній особі продати вказаний транспортний засіб (підписувати договори купівлі-продажу). Згідно вищезазначеній довіреності він не уповноважував довірену особу на власний розсуд визначати ціну продажу. В свою чергу, ОСОБА_9, в порядку передоручення видала відповідну довіреність своєму зятю - ОСОБА_6. Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що позивачка перебуває у шлюбі з ним з 1997 року по теперішній час, проте договір купівлі-продажу легкового автомобіля від 05.02.2016 було укладено у письмовій формі із нотаріальним посвідченням такого, що означає, що згода його дружини на продаж автомобіля мала бути надана не тільки у письмовій формі, а ще й нотаріально посвідчена при укладанні такого договору. Жодних повідомлень про те, що вказаний автомобіль було продано, ОСОБА_5 з дружиною не отримував, ніяких грошей від продажу зазначеного автомобіля їхня сімя також не отримувала, ціна, за якою відчужено автомобіль не була узгоджена ні з ним, як довірителем, ані з його дружиною та є набагато нижчою від ринкової. Також, ОСОБА_5 зазначив, що його дружина, ОСОБА_4 не надавала згоду на продаж вказаного автомобіля, що є порушенням частини 3 статті 65 Сімейного кодексу України.

Суду не надано іншими відповідачами доказів, що спростовували б факт відсутності згоди дружини ОСОБА_5 на продаж зазначеного автомобіля. А навпаки, позивачем було надано копію нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу легкового автомобіля від 05.02.2016, в якому ОСОБА_6 стверджував, що нібито відповідач в зареєстрованому шлюбі не знаходиться, що не відповідає дійсності.

Окрім того, до суду надійшла заява, в якій відповідач ОСОБА_8 позов визнав та пояснив, що під час придбання вказаного автомобіля він сплатив представнику ОСОБА_7 ОСОБА_11, за згаданий автомобіль 47 тис. доларів США. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.04.2017 по цивільній справі № 646/2463/17 були вжито заходи забезпечення позову, яка в частині передачі ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час розгляду справи на відповідальне зберігання автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ, зареєстрований на імя ОСОБА_8, була виконана за участю державних виконавців 13.04.2017, тобто з 13.04.2017 було вилучено з володіння ОСОБА_8 вказаний автомобіль та передано його на зберігання третій особі. Наступного дня після вилучення, 14.04.2017 ОСОБА_8 були отримані від ОСОБА_11 (представника ОСОБА_7М.) кошти в розмірі 44 тис. доларів США в якості часткової компенсації за вилучений автомобіль, що підтверджується відповідною розпискою.

За заявою представника позивача до матеріалів справи було долучено копію Довідкового консультаційного повідомлення про визначення середньої ринкової вартості КТЗ, складеного 12.04.2017 судовим експертом ОСОБА_12, згідно з яким середня ринкова ціна автомобіля MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, станом на 05.02.2016 становила 1 368 440,00 грн. та станом на 22.10.2016 1 236 100,00 грн., тобто на момент укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу ринкова ціна вказаного автомобіля була в декілька разів більшою, ніж зазначено в договорах. Вказані ринкові ціни на зазначений автомобіль сторонами не оспорювались і не спростовувались.

В судовому засіданні третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову, на боці відповідачів - ОСОБА_9 надала пояснення, якими підтвердила обставини справи. Так, вона підтвердила факт перебування спірного майна у подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яким вона продала зазначений автомобіль раніше. В подальшому за її участю відбулося укладання договору купівлі-продажу легкового автомобіля від 05.02.2016: у січні 2016 року чоловік позивачки, ОСОБА_5, видав ОСОБА_9 довіреність з правом користуватись та розпоряджатись вказаним автомобілем; в свою чергу, ОСОБА_9 в порядку передоручення видала відповідну довіреність своєму зятю - ОСОБА_6, який вже 05.02.2016 уклав оспрюваний договір купівлі-продажу з її рідною сестрою - ОСОБА_7. Її зять ОСОБА_6 був обізнаний, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, коштів за проданий автомобіль він від ОСОБА_7 не отримував та нічого не передавав ОСОБА_5 Також, ОСОБА_9 повідомила, що кошти за проданий автомобіль у розмірі близько 30 тис. доларів США вона отримала особисто від своєї сестри ОСОБА_7 у неї в квартирі, які вона особисто передала потім ОСОБА_5 вже у себе вдома, проте підтвердити це відповідними розписками не змогла через те, що вони не складалися. Автомобіль під час укладання договору купівлі-продажу від 05.02.2016 перебував в ідеальному стані.

Обєктивних доказів, що підтверджували б факт передачі виручених від продажу автомобіля коштів, стороною відповідачів суду не надані.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам . Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Також, згідно п. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Частина 1 статті 216 Цивільного кодексу України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що заявлений ОСОБА_4 позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає частковому задоволенню: в частині визнання договорів купівлі-продажу недійсними із застосуванням наслідків недійсності.

В той же час,за приписами статті 3 ЦПК України особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому вирішення судом питань, які можуть виникнути під час виконання рішення, є передчасним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягується сума судового збору, сплачена ним при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 60-61, 63, 65 Сімейного кодексу України, статтями 203, 215-216 Цивільного кодексу України, постановою Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007, статтями 10, 11, 59, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу У країни, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати недійсним договір від 05 лютого 2016 року купівлі-продажу легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ5407EІ, за яким ОСОБА_5 продав(через представників), а ОСОБА_7 придбала його у власність.

Визнати недійсним договір від 22 жовтня 2016 року купівлі-продажу легкового автомобіля марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ, за яким ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_8 придбав його у власність.

Застосувати наслідки недійсності правочинів до зазначених договорів купівлі-продажу від 05 лютого 2016 року та 22 жовтня 2016 року, скасувавши право власності ОСОБА_8 на легковий автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ, та визнавши право власності на зазначений автомобіль за ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Вилучити з володіння ОСОБА_8 або будь-якої іншої особи та повернути у власність ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) автомобіль марки MERCEDES-BENZ ML 350, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) WDC1660241A140498, тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, реєстраційний номер АХ2727EМ.

У задоволенні позовних вимог про встановлення порядку виконання рішення - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_4 судові витрати зі сплати судового збору з:

- ОСОБА_5 в розмірі 820 грн.;

- ОСОБА_6 в розмірі 820 грн.;

- ОСОБА_7 в розмірі 4550 грн.;

- ОСОБА_8 в розмірі 3730 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.А. Єжов