АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Варенко О.П.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

31 грудня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16 грудня 2015 року вони з відповідачем розлучилися; від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримання дитини. Тому позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 2000,00 гривень щомісячно до повноліття доньки; допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з 31 грудня 2015 року і до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення в частині розміру стягнутих аліментів, зазначивши цей розмір - 727,00 грн. щомісячно.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №025931 від 18.02.2006 року (а.с. 4).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року у цивільній справі №199/9149/15-ц шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 10).

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-КИ № 067951 від 24 травня 2006 року, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_6 є батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), яка мешкає з позивачкою.

Також встановлено, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, працюючи на посаді водія автотранспортних засобів ПП «Автоекспрес-Дніпро» з 03.01.2017 року, та отримував дохід у вигляді заробітної плати з січня по липень 2017 року в розмірі 3300,00 грн., щомісячно, з відрахуванням від вказаної суми податку в сумі 594,00 грн., що підтверджується довідкою про доходи №34 від 04.07.2017 року (а.с. 36).

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 182 СК України, в редакції, що діє з 08.07.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги зміст позовних вимог, стан здоровя та матеріальне становище дитини, яка мешкає разом із позивачкою, потребує піклування та утримання, матеріальне положення позивачки, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має постійне місце роботи та стабільний заробіток, розмір доходу відповідача, колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі.

Враховуючи, що згідно змісту апеляційної скарги, відповідач частково визнає позовні вимоги; зважаючи на розмір доходу відповідача, встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія дійшла висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_4 підлягають стягненню щомісячно аліменти у розмірі 888,50 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31 грудня 2015 року, а з 08 липня 2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

Посилання апелянта на те, що на його утриманні знаходить його мати ОСОБА_7 не приймається до уваги, адже суду відповідних доказів не надано; з представлених копій медичних виписок не вбачається підтвердження факту перебування особи на утриманні відповідача; про наявність на утриманні інших осіб відповідачем не зазначено.

Твердження позивачки, що ОСОБА_2 отримує значно більшу заробітну плату, ніж зазначено у вищенаведеній довідці, не підтверджено доказами, що відповідають положенням ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Клопотань про витребування відповідних доказом судом не заявлено.

Також, суд критично оцінює заяву про повне визнання позовних вимог, яка наявна в матеріалах справи на аркуші 19 та викладена у простій письмовій формі, оскільки відповідач категорично заперечує факт її написання. З матеріалів справи вбачається, що копію позовної заяви, жодної судової повістки ОСОБА_2 не отримував, участі в судових засіданнях не приймав.

На викладені вище обставини місцевий суд уваги не звернув, що спричинило неправильне вирішення спору та ухвалення необґрунтованого рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

На підставі ст. 367 ЦПК України, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору, з ОСОБА_2 необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій суму в розмірі 888 (вісімсот вісімдесят вісім) грн. 50 коп., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 31 грудня 2015 року, а з 08 липня 2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді