Провадження № 2-о/645/180/17
Справа № 645/4959/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 02.11.2017 р. звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, на обґрунтування якої посилався на те, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, який помер 02.07.2017 року у м. Свердловськ, Луганської області ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 06.07.2017 року Відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Причиною смерті стала хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, що підтверджується довідкою про причину смерті (до форми № 106/у № 159, видається для заховання) від 03.07.2017 року. 03.11.2017 року за №1750/15.2-04-01 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_4, оскільки предявлене свідоцтво про смерть № І-ВВ № 037112 від 06.07.2017 року видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 наддала до суду заяву про слухання справи без її участі, заяву підтримує у повному обсязі.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи сповіщався за допомогою направлення телефонограми, в якій повідомив про бажання слухати справу без його участі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ЯК №324143, виданого 25.12.1966 року

завідуючим бюро записів актів громадянського стану м. Свердловськ Луганської області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

06.07.2017 року у м. Свердловськ Луганської області, ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВВ №037112, виданим 06.07.2017 року Відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис № 976. Причиною смерті стала хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, що підтверджується довідкою про причину смерті (до форми № 106/у №159, видається для заховання) від 03.07.2017 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р., від 05 листопада 2014 року, №1079-р. та від 02 грудня 2015 року, №1275-р., місто Луганськ відноситься до території, де здійснюється антитерористична операція.

Як передбачено ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Зі змісту ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює

Згідно ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (надалі за текстом - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи: для реалізації майнових та особистих немайновнх прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 213 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 09.09.2011 року), підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 03.11.2017 року за 1750/15.2-04-01 відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові, ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_4, який помер 02.07.2017 року, так як предявлений документ (свідоцтво про смерть серії І-ВВ №037112, виданим 06.07.2017 року Відділом запису актів громадянського стану Свердловського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, актовий запис №976), виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження

Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення її заяви про встановлення факту смерті особи в певний час, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянином України (заявницею) свідоцтва про смерть ОСОБА_4 українського зразка.

Керуючись ст. ст. 10, 46, 60, 212, 215, 218, 249, 256, 257-1 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка наступила 02.07.2017 року у м. Свердловськ Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія рішення негайно надсилається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції для державної реєстрації смерті особи для державної реєстрації смерті особи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя