Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/965/17
провадження 2/382/530/17
У Х В А Л А

Іменем України

22 вересня 2017 року Яготинський районний суд

Київської області, в складі;

головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» до ОСОБА_1, Товаристо з обмеженою відповідальністю «Урожай Плюс», Третя особа: Комунальне підприємтсво Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агенство», про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та скасування державної реєстрації, визнання договору оренди земельної ділянки поновлениv та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ТОВ " Яготинський райагротехсервіс" про зобов"язання звільнити земельну дялнку.

Встановив:

В позові до суду позивач вказав, що 1 жовтня 2009 року між ВАТ«Яготинський райгротехсервіс», котре здійснює свою господарську діяльність у сфері сільськогосподарського товаровиробництва, та ОСОБА_1, яка є власником земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,23 га, що розташована в адміністративно-територіальних межах Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, що підтверджується копією державного акту від 2 вересня 2008 року, зареєстрованого за №02, було укладено договір оренди землі, на умовах викладених в ньому на строк вісім років. Зазначений вище договір був зареєстрований в Яготинському районному відділі Київсьокї регіональної філії центру ДП «Центра державного земельного кадатсру» 5 листопада 2009 року за №32, тому він відповідно до ст.640 ЦК України (в редакції чинній на день підписання договору) є укладеним 05.11.2009 року і був чинним до 31.03.2017 року.

ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» належно, повно та своєчасно виконувало взяті на себе зобов'язання згідно договору оренди землі від 1 жовтня 2009 року, використовувало земельну ділянку за призначенням у власних інтересах, за що сплачувало відповідачу орендну плату відповідачеві. Жодних зауважень та заперечень зі сторони відповідача не було.

Крім того, з метою переважного поновлення договору оренди, відповідно до п. 8 вищевказаного договору оренди земельної ділянки 26 серпня 2016 року ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» відправило відповідачеві поштове відправлення, до якого було додано лист-повідомлення про переважне право поновлення договору на новий строк та проект договору оренди земельної ділянки. Вказане поштове відправлення відповідачем було одержано 1 вересня 2016 року. До цього часу будь-яких заперечень, щодо продовження договору оренди земельної ділянки на адресу Товариства не надійшло.

Таким чином, ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» продовжує користуватись земельною ділянкою та продовжує здійснювати відповідні відрахування (збори) до державного бюджету за здійснення такого використання. Оскільки, від орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі не надійшло, а тому Позивач вважає, що договір є поновленим на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», на той самий строк і на тих самих умовах.

Проте, як стало відомо товариству, на даний час на цю саму ділянку укладено договір з новим орендарем, а саме з Товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай Плюс» 17 листопада 2016 року, хоча при цьому державний реєстратор мав відмовити у державній реєстрації права (права оренди), якщо таке право вже зареєстроване, та протиправно повторно здійснив державну реєстрацію права користування на одну і ту саму земельну ділянку.

Статтею 15 Закону України від 6 жовтня 1998 р. № 161-XIV «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини;

З урахуванням вищевикладеного, договір оренди землі від 01.10.2009 року відповідає усім вимогам чинного законодавства та укладений без будь-яких порушень.

Натомість укладення договору оренди 17 листопада 2016 року протирічить нормам закону, оскільки ні чинне законодавство, ні умови договору не передбачають укладення двох договорів на одну і ту саме земельну ділянку.

Оспорюваний договір, укладений між відповідачами у справі всупереч вимогам закону без вирішення питання про припинення дії попереднього договору, порушує їхні права на користування спірною земельною ділянкою, а тому його необхідно визнати недійсними.

Просили:

Визнати недійсним договір оренди землі від 17 листопада 2016 року укладений між ТОВ «Урожай Плюс»» та ОСОБА_1 на земельну ділянку розміром 2,23 га, кадастровий номер :02:001:0083, яка розташована на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_1.

Скасувати державну реєстрацію речового права ТОВ «Урожай Плюс» на земельну ділянку розміром 2,23 га., кадастровий номер :02:001:0083, яка розташована асупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_1 шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32590360 від 28.11.2016 р. та скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право 17675552 від 23.11.2016 року про право оренди земельної ділянки орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай Плюс » земельної ділянки загальною площею 2,23 га, кадастровий номер :02:001:0083, що перебуває у власності орендодавця ОСОБА_1.

Визнати договір оренди землі від 1 жовтня 2009 року, укладений між ТОВ «Яготинський райагротехсервіс» та ОСОБА_1, зареєстрований у Державному реєстрі земель 5 листопада 2009 року за №32,предметом якого є земельна ділянка площею 2,23 га кадастровий номер :02:001:0083, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та розташована в адміністративних межах Засупоївської сільської ради Яготинського району Київсьокї області, поновленим до 31 березня 2025 року на тих самих умовах, які передбачені договором.

В зустрічному позові ОСОБА_1 до ТОВ « Яготинський райагротехсервіс», про зобовязання звільнити земельну ділянку, вказала наступне:Між нею та Відповідачем 01 жовтня 2009 року було укладено Договір оренди землі, зареєстрований Яготинським районним відділом Київської регіональної філії ДП «Центра державного земельного кадастру» при Держкомземі України 5 листопада 2009 року за номером 32, предметом якого є земельна ділянка площею 2,23 га., кадастровий номер :02:001:0083, яка розташована на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.Дана земельна ділянка належить їй на праві

приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий 02.09.2008 року за № 02.

Факт передачі земельної ділянки орендареві підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі.

Згідно п. 8 вищезазначеного договору оренди землі, договір укладено по 31 березня 2017 року. Після закінчення терміну дії договору Орендар має переважне право його поновлення на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 180 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

26 серпня 2016 року Відповідачем було направлене поштове відправлення, до якого було додано лист-повідомлення про переважне право поновлення договору на новий строк та проект договору оренди земельної ділянки. 23 листопада 2016 року нею поштовим переказом було відправлено лист-повідомлення, яким вона повідомляла Відповідача про не бажання подовжувати договір оренди земельної ділянки та з проханням не обробляти належну їй земельну ділянку.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Тобто, самовільним зайняттям земельної ділянки є фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав.

Ані нового договору оренди земельної ділянки, ані додаткової угоди на подовження строку дії Договору оренди землі від 01.10.2009 року між мною та Відповідачем не було укладено. Таким чином жодних законних підстав для продовження використання належної мені земельної ділянки Відповідач не має.

Просила:

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Яготинський райагротехсервіс» (, вул. Сільгосптехніки, 1, м. Яготин, Київської області) звільнити та привести до стану, придатного для використання за цільовим призначенням, належну мені земельну ділянку площею 2,23 га., кадастровий номер :02:001:0083, яка розташована на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

В судовому засіданні представник ТОВ « Яготинський райагротехсервіс» заявила клопотання в порядку ст. 151, 152 ЦПК України, мотивуючи наступним:

Після подачі позивачем позову до суду між відповідачами по справі було укладено угоду про розірвання вищевказаного договору оренди землі та укладено новий договір оренди від 26 липня 2017 року терміном на 10 років, державну реєстрацію якого здійснив приватний нотаріус Березанського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Оспорюваний договір, укладений між відповідачами у справі всупереч вимогам закону, порушує права позивача на користування спірною земельною ділянкою, а тому його необхідно визнати недійсними.

В зв'язку з цим, на даний час позивач повинен уточнювати свої позовні вимоги, що, в свою чергу є підставою для відкладення розгляду справи та затягуванню судового процесу з боку відповідачів. Фактично кількість переукладань договору оренди під час розгляду справи є необмеженою, що, як наслідок, може мати ухвалення рішення стосовно вже розірваного договору оренди та унеможливити його виконання.

За таких обставин, вважаємо за доцільне до ухвалення рішення по справі здійснити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації іншого речового права земельної ділянки площею 2,23 га, кадастровий номер :02:001:0083, яка розташована на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить ОСОБА_1.

Посилаючись на вимоги передбачені ст. ст. 151, 152 ЦПК України, просила:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора,вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо іншого речового права земельної ділянки площею 2,23 га, яка належить ОСОБА_1 та знаходиться на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0083.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку представника відповідачів по поводу заявленого клопотання, суд вважає що дане клопотання є обгрунтованим та таким яке підлягає до задоволення.

У відповідності до постанови Пленуму Верховного Сулу України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого чЛет.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливіш виконання рішення суду. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

Відповідно до ч.З ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.І гт.152 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до розяснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України віл 22,12.2006 №9 «Про практику застосування сулами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з 'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК.

При обранні заходів забезпечення позову слід враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Таким чином, вжиті заходи забезпечення позову не мають наслідком заборону реалізації прав власнику земельної ділянки на використання сільськогосподарської землі за призначенням, не припиняють права власності на неї, а лише обмежують власника цього майна в частині права передання у володіння чи користування третій особі, та є гарантією реальності виконання рішення суду.

Забезпечення позову зазначеним способом не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ'я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдання шкоди інтересам позивача.

Керуючись ст.151,152 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Державним реєстраторам, нотаріусам, іншим особам та органам у разі виконання ними повноважень державного реєстратора, вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо іншого речового права земельної ділянки площею 2,23 га, яка належить ОСОБА_1 та знаходиться на території Засупоївської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0083.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів, з дня її проголошення.

Суддя Карпович В.Д.