Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2385/17
Провадження № 2/376/1192/2017
У х в а л а

"06" жовтня 2017 р. суддя Сквирського районного суду Київської області Ярошенко С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Сквирського районного суду Київської області, в порядку цивільного судочинства, з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

Згідно зі ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З урахуванням наведеного, зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві необхідно зазначити докази, які підтверджують виклад обставин відсутності відповідачів без поважних причин за місцем реєстрації в будинку АДРЕСА_1 понад встановлені законом строки та докази утримання позивачем даного будинку (довідки з відділення зв'язку про відсутність кореспонденції; акти депутатів; квитанції про внесення позивачем комунальних платежів, тощо); у позовній заяві необхідно зазначити всіх осіб, права та інтереси, яких вирішуються при розв'язанні спору про визнання дітей такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.119, 121 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, залишити без руху.

Для усунення вказаних недоліків надати позивачеві строк до двох днів з дня отримання нею ухвали.

Суддя Ярошенко С.М.