Ухвала

іменем україни

27 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Демяносова М.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «КристалБанк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, публічного акціонерного товариства «Терра Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, інфляційних втрат та 3 % річних, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 січня 2014 року між нею та публічним акціонерним товариством «Терра Банк» (далі - ПАТ «Терра Банк») було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-116735:840, відповідно до умов якого вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 200 доларів США на строк шість місяців з процентною ставкою за вкладом 9 % річних.

17 червня 2014 року між нею та ПАТ «Терра Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № ВДБ-149926:840, згідно з яким вона передала відповідачу грошові кошти у сумі 5 000 доларів США строком на три місяці з процентною ставкою за вкладом 12 % річних.

Після закінчення терміну дії вказаних договорів вона звернулася до ПАТ «Терра Банк» з вимогою виплатити суми вкладів та нараховані відсотки, однак їй було повідомлено про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 21 серпня 2014 року № 518 «Про віднесення ПАТ «Терра Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21 серпня 2014 року № 72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Терра Банк», згідно з яким з 22 серпня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Терра Банк».

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено перехідний банк ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк», правонаступником якого є ПАТ «КристалБанк». Згідно з договором про передачу активів у зобов'язанні від 22 грудня 2014 року на його рахунок були перераховані грошові кошти за договорами банківських вкладів від 16 січня та 17 червня 2014 року.

Грошові кошти за договором банківського вкладу від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 вона отримала 25 червня 2015 року у гривневому еквіваленті 2 622 грн, за курсом 1 долар США - 13 грн 11 коп., але на дату виплати курс долара США становив 1 долар США - 26 грн 79 коп., тому отримана нею сума складає 122,67 доларів США, а недоплата становить 77,31 доларів США.

Грошові кошти за договором банківського вкладу від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 вона отримала 18 лютого 2015 року у гривневому еквіваленті з процентами 66 034 грн 96 коп., за курсом 1 долар США - 13 грн 11 коп., але на дату виплати курс долара США становив 1 долар США - 26 грн 79 коп., тому отримана сума складає 2 447,33 доларів США, а недоплата по сумі вкладу становить 2 553,33 доларів США, недоплата по процентах складає 18,34 доларів США.

У процесі розгляду справи ОСОБА_4 уточнила свої позовні вимоги і просила стягнути з ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» на її користь недоплачені грошові кошти за договором від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 у сумі 77,31 доларів США та пеню у сумі 15 990 грн 13 коп., за договором від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 недоплачені грошові кошти у сумі 2 553,33 доларів США, недоплачені проценти у розмірі 18,34 доларів США та пеню у сумі 118 270 грн 28 коп., за договором від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 відсотки у розмірі 9 % річних у сумі 379 грн 08 коп., 3% річних у сумі 126 грн 18 коп. та інфляційні втрати у сумі 3 030 грн 75 коп., за договором від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 відсотки в розмірі 9 % річних у сумі 8 006 грн 79 коп., 3 % річних у сумі 2 668 грн 93 коп. та інфляційні втрати у сумі 18 595 грн 63 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» на користь ОСОБА_4 недоплачені грошові кошти за договором від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 у розмірі 77,31 доларів США. Стягнуто з ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» на користь ОСОБА_4 недоплачені грошові кошти за договором від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 у розмірі 2 553,33 доларів США та недоплачені проценти у розмірі 18,34 доларів США. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення на її користь з ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» недоплачених грошових коштів за договором від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 у розмірі 77,31 доларів США, недоплачених грошових коштів за договором від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 у розмірі 2 553,33 доларів США та недоплачених процентів у розмірі 18,34 доларів США скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення її позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з пунктами 1, 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язання перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про підставність і доведеність заявлених позивачем вимог в частині стягнення з ПАТ «Перехідний банк «КристалБанк» недоплачених грошових коштів за договором від 16 січня 2014 року № ВДБ-116735:840 у розмірі 77,31 доларів США та за договором від 17 червня 2014 року № ВДБ-149926:840 у розмірі 2 553,33 доларів США та недоплачених процентів у розмірі 18,34 доларів США. Решту заявлених ОСОБА_4 позовних вимог про стягнення відсотків та інфляційних втрат, суд першої інстанції, з яким у цій частині погодився й апеляційний суд, визнав такими, що не підлягають задоволенню з огляду на їх необґрунтованість. Разом із цим, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення недоплачених грошових коштів та процентів за вищезазначеними договорами, виходячи із того, що з 22 серпня 2014 року у ПАТ «Терра Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію, виплата зазначених у рішенні суду грошових коштів в період запровадження тимчасової адміністрації, обмежується п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Указаний вище Закон не містить норм, які б передбачали, що при дії тимчасової адміністрації на вклад (депозит) нараховуються відсотки за весь час прострочення та індекс інфляції за період прострочення вкладу, які б стягувалися разом із гарантованими Фондом гарантування вкладів фізичних осіб сумами відшкодування коштів за вкладами.

Такий висновок суду апеляційної інстанції відповідає правовим позиціям Верховного Суду України, викладеним у постановах від 20 січня 2016 року у справі № 6-2001цс15 та від 13 червня 2016 року у справі № 6-1123цс16.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 травня 2016 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук М.В. Демяносов
О.В. Ступак

Колегія суддів: