РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Давіденко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

11.07.2017р. позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням- АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, у судовому засіданні 01.08.2017р. зазначила, що зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 В подальшому у судове засідання не з'являлась, її уповноважений представник проти задоволення позову заперечував, при цьому зазначаючи, що ОСОБА_3 тимчасово не проживає у АДРЕСА_1, оскільки їй перешкоджає в цьому позивач, вона зверталась неодноразово до КП «Жилкомсервіс» та до поліції, щодо перешкоджанні їй у проживанні. Крім того, батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 неодноразово надавав позивачу кошти на оплату житло-комунальних послуг за вказану квартиру.

Співвідповідач - ОСОБА_2, у судове засідання не з'явився, повідомлявся судом за місцем його реєстрації та останньою відомою адресою.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що АДРЕСА_2 на підставі ордеру НОМЕР_1 від 16.06.1976р. надана ОСОБА_5 на сім'ю із чотирьох осіб, в тому числі на чоловіка - ОСОБА_6, дочку - ОСОБА_7 та чоловіка дочки - ОСОБА_8

На теперішній час квартира є не приватизованою та в ній зареєстровані : ОСОБА_1 - з 17.06.1998 року, ОСОБА_9 - з 25.02.1993р., ОСОБА_3 з 06.03.1992р. Особистий рахунок на сплату комунальних послуг відкритий на ОСОБА_2, згідно довідки КП «Жилкомсервіс».

ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є рідними братами, ОСОБА_3 є сестрою позивача по матері - ОСОБА_10, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 05.07.2017 р. та свідоцтвом про народження.

До суду надана заява ОСОБА_3 до КП «Жилкомсервіс», щодо розподілу рахунків по сплаті комунальних послуг та сприяння її доступу до квартири АДРЕСА_3, прийнята 01.09.2017р.

Згідно відповіді КП «Жилкомсервіс» від 01.09.2017р. у АДРЕСА_4, зареєстровані сторони по даній справі, наймачем є ОСОБА_2, за 2 роки 10 місяців комунальні послуги за квартиру не сплачуються, 26.11.2016р. була здійснена інвентаризація квартири, дверні відчинила жінка.

За відповіддю ТОВ «КП Вода» у січні 2017р. була подана заявка ОСОБА_3 на встановлення засобів обліку води АДРЕСА_5. 27.01.2017р. при виході за адресою замовлення, двері відкрив чоловік, який відмовився надати доступ до квартири, також ОСОБА_3 не було допущено до квартири.

За показаннями наданими позивачем у якості свідка - він проживав в кватирі АДРЕСА_1 разом із матір'ю - ОСОБА_10, братом - ОСОБА_2, вітчимом - ОСОБА_4 та сестрою - ОСОБА_3 Мати в дев'яностих померла, після чого його брат пішов з квартири, вітчим забрав сестру та його до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1. Потім через декілька років, він повернувся до АДРЕСА_6 та проживає там по теперішній час. Його брат до квартири не приходить, де знаходиться на теперішній час йому не відомо. Його сестра все життя проживала разом із батьком та бабусею у іншій квартирі. В кв.5 не проживає, речей там її не має, ключі в неї були від квартири, однак десь у 2010р. він зміним двері, оскільки вони знаходились у поганому стані, а також замок, після цього ключі від квартири ОСОБА_3 не давав, вона ніколи їх не просила. ОСОБА_3 не проживала та ніколи не збиралась проживати в АДРЕСА_1. Він весь час спілкувався із батьком ОСОБА_11, який хотів, щоб квартира дісталася ОСОБА_3, а йому куплять підселенку біля заводу Малишева, однак його це не влаштовує. Кошти на оплату комунальних послуг вітчим ніколи йому не надавав. Після подання позову у суд вітчим приходив разом із ОСОБА_3 до квартири, він їх впустив, вони фотографували квартиру та вітчим із ним посварився. Зараз він проживає у квартирі із жінкою та її дочкою.

Згідно показань свідків - ОСОБА_12, який проживає та з 2000р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_13 який проживає та з 1993р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, вони є друзями позивача. Позивач близько 10 років проживає у АДРЕСА_1. Спочатку проживав сам, потім одружився, проживав із дружиною та дитиною, розлучився на теперішній час проживає із жінкою та її дочкою. За вказаний період ніколи не бачили, а ні брата позивача - ОСОБА_2, а ні його сестри - ОСОБА_3, знають про них зі слів позивача. Ніколи не бачили та не чули, що позивач комусь перешкоджав проживати у кв.5. Також свідок ОСОБА_13 казав, що після смерті матері позивача, його вітчим забрав дочку (сестру позивача) та пішов.

За показаннями свідка ОСОБА_14, вона є співмешканкою позивача, проживає разом із дочкою та позивачем в АДРЕСА_7 з травня 2016 року. Брата позивача ніколи не бачила. ОСОБА_3 бачила, вона приходила у липні 2017р. до позивача у них була розмова стосовно квартири (текст не може сказати оскільки не чула). Вона не бачила, що позивач перешкоджав ОСОБА_3 проживати у квартирі. Позивач їй повідомляв, що хоче виписати брата та сестру, оскільки вони у квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який є батьком ОСОБА_3, підтвердив, що його дочка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, однак фактично усе життя проживає з ним за адресою: АДРЕСА_8. Вказав, що його дочка - ОСОБА_3, після розлучення позивача із дружиною, хотіла проживати у АДРЕСА_1, однак позивач пив, тому не захотіла, однак потім вказав, що ОСОБА_3 перешкоджав проживати позивач. Він щомісяця давав позивачу кошти на оплату комунальних послуг за квартиру, однак в подальшому з'ясував, що кошти не сплачуються, мається велика заборгованість. Також вони хотіли домовитися із позивачем про продаж квартири, однак згоди не дійшли. У серпні він разом із дочкою приїздив до квартири, їх впустили, вони її фотографували.

Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України у разі відсутності наймача або членів його сім'ї в місці проживання понад шість місяців без поважних причин відносно них може бути поставлено питання про визнання втрати права на житло.

Приведені докази та показання свідків, свідчать про не проживання відповідачів у кв.5 , понад пів року без поважних причин.

Посилання представника позивача на перешкоджання позивачем проживати ОСОБА_3 у квартирі 5, не знайшло свого підтвердження. Так докази звернення ОСОБА_3 до поліції чи інших органів, щодо перешкоджання позивачем їй проживати у вказаній квартири, до звернення позивача до суду - не надані. Так сама відповідачка у судовому засіданні зазначала про те що вона фактично проживає у АДРЕСА_1, її батько допитаний у якості свідка вказав, що вона не проживала у вказаній квартирі, спочатку по усній домовленості із позивачем, потім у зв'язку із тим, що позивач пив, однак потім вказав, що позивач перешкоджає їй проживати у квартирі. Тобто покази ОСОБА_4, є суперечливими, різняться поясненню самої відповідачки та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які не є зацікавленими у розгляді даної справи.

Заява надана суду від ТОВ «КП Вода», що надходження до товариства заявки ОСОБА_3 на встановлення лічильників та її не допуск чоловіком до квартири АДРЕСА_1 27.01.2017р., не підтверджує ті обставини, що позивач перешкоджав їй проживати у квартирі. Так самої заявки ОСОБА_3 про встановлення лічильників обліку на квартиру - суду не надано. Заява від ТОВ «КП «Вода» підписана директором, тоді як із тексту заяви вбачається, що виходили на місце представники ТОВ «КП «Вода » (прізвища відсутні), тобто директором написано зі слів якихось осіб. Клопотань про допит у якості свідків очевидців подій від 27.01.2017р. до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За ч.1 ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи, що у вказаній заяві відсутні прізвища осіб за поясненнями яких директор написав заяву, вони не заявлені та недопитані у якості свідків, суд приходить до висновків, що вказаний доказ є недопустимим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 59-64, 88, 208-218 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.