УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» до Національної спілки художників України, ОСОБА_4, обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», відділу Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - приватний нотаріус ОСОБА_5, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю «Центр розвитку нерухомості» (далі - ТОВ «Центр розвитку нерухомості») звернулося до суду з указаним вище позовом, у якому просило визнати недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі - пам'ятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України на АДРЕСА_1, укладений 3 червня 2011 року між Національною спілкою художників України та ОСОБА_4, визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності останнього на зазначену будівлю.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року позов ТОВ «Центр розвитку нерухомості» задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі - пам'ятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України на АДРЕСА_1, укладений 3 червня 2011 року між Національною спілкою художників України та ОСОБА_4, визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на зазначену будівлю.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2013 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 грудня 2013 року рішення апеляційного суду Львівської області від 17 вересня 2013 року скасовано та залишено в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року.

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами, зазначивши, що згідно з довідкою про правовий статус земельної ділянки від 5 травня 2011 року, виданою управлінням Держкомзему у м. Львові земельна ділянка на АДРЕСА_1 знаходиться у власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» для будівництва і обслуговування адміністративно-торгового центру, тому висновок суду про те, що земельна ділянка набута продавцем неправомірно, є безпідставним.

Дана довідка була отримана Національною спілкою художників України для подальшого укладення договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна, оскільки в ній зазначався кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований об'єкт відчуження.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року про задоволення позову щодо незаконності видачі цієї довідки.

На момент ухвалення рішення в справі про зазначені обставини не було відомо.

Враховуючи викладені обставини, просив його заяву задовольнити та переглянути рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2013 року у зв'язку з указаними нововиявленими обставинами.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів попередніх інстанцій та задовольнити його заяву про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 361- 365 ЦПК України, врахувавши роз'яснення п. п. 4, 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що вказані заявником обставини не є нововиявленими, а тому, відсутні підстави для перегляду рішення суду від 10 квітня 2013 року.

Колегія погоджується з такими висновками.

Суди правильно зазначили, що скасування ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 9 квітня 2015 року постанови Львівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2013 року у справі № 813/7932/13а про визнання неправомірними дій Управління Держкомзему у м. Львові щодо видачі Національній спілці художників України довідки про правовий статус земельної ділянки від 5 травня 2011 року № 40/01-15/3424 та залишення позову ТОВ «Центр розвитку нерухомості» без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду не підтверджує правомірність дій Національної спілки художників України щодо одержання цієї довідки, її права власності чи користування земельною ділянкою та не впливає на дійсність договору купівлі-продажу приміщення та фундаменту пам'ятки історії та культури за адресою: АДРЕСА_1 № 1423, оскільки рішення Галицького районного суду м. Львова обґрунтовано не тільки вказаною довідкою, але й тим, що продавець не мав права власності на об'єкт, зазначений в договорі купівлі-продажу від 3 червня 2011 року, сам об'єкт нерухомості був відсутній, а спірний договір не був спрямований на реальне настання правових наслідків, обумовлених ним та порушив майнові права позивача, який є власником земельної ділянки.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 3 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.П. Штелик