Справа № 521/6739/11
Провадження № 2/521/464/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17»жовтня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

за участю секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни, за участю третьої особи ОСОБА_5, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобовязання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни, за участю третьої особи ОСОБА_5, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобовязання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану, мотивуючи це тим, що відповідачі ОСОБА_2 (власниця АДРЕСА_1) та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 (власники квартири АДРЕСА_2), без дозвільних документів, провели реконструкцію обох квартир шляхом знесення внутрішньої стіни загальної кухні та будівництва ванної кімнати площею - 6 кв. м. Таким чином, в результаті реконструкції, були змінені показники площ квартир №4,№5, по вул. Чернишевського, 3, в м. Одесі, тому представник позивача відповідно до останніх уточнених позовних вимог просив суд зобовязати ОСОБА_2, за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_3 до попереднього стану згідно із планом поверхів будівлі літера „А по вул. Чернишевського, 3 за № 377 від 14.05.2002 року, зобовязати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 до попереднього стану згідно із планом поверхів будівлі літера „А по вул. Чернишевського, 3, за № 377 від 14.05.2002 року.

Відповідно ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 29.09.2011 року вище зазначену цивільну справу обєднано в одне провадження з цивільною справою за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди, в якій позивачка просила суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, а саме кв. 9 в буд. З по вул. Чернишевського в м. Одесі, зобов"язавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру № 4. № 5 в буд. № 3 по вул. Чернишевського Одесі до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради підтримав позовні вимоги, на обґрунтування яких послався на обставини, викладені у позовній заяві та просив задовольнити позов в повному обсязі

Третя особа що предявляє самостійні вимоги ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, на обґрунтування яких послалися на обставини, викладені у позовній заяві та просили задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник заперечували проти задоволення поданих позовів, за мотивами які вбачаються з письмових заперечень та зафіксованими технічними засобами фіксації процесу , просила відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради, та позову ОСОБА_5.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6 у судове засідання не зявились належним чином повідомлялись.

Представник третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради у судове засідання не зявився належним чином повідомлявся, надав заяву про заяву про розгляд справи без його участі.

Мотиви та додаткові доводи сторін, учасників процесу зафіксовано технічними засобами фіксації процесу.

Дослідивши докази по справі та заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни, за участю третьої особи ОСОБА_5, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобовязання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану, задоволенню не підлягає.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про склад сім»ї та реєстрацію , за адресою м.Одеса, вул. Чернишевського, 3, кв.№ 4, проживають та зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки про склад сім»ї та реєстрацію , за адресою м.Одеса, вул. Чернишевського, 3, кв.№ 5, проживає та зареєстрована відповідачка ОСОБА_2.

Відповідно до службовою запискою відділу контролю за самовільним будівництвом району,службовою запискою № 1000-1078 від 04.11.2008 p., в.о. директора КП ЖКС «Черьомушки» ОСОБА_7 актом від 24.10.2008 p., щодо самовільної реконструкції квартири № по вул. Чернишевського, 3 в м. Одесі, складений комісією у складі співробітників КП ЖКС «Черьомушки»;копією протоколу про порушення ст. 150 КУпАП від 26.08.2008 p., гр. ОСОБА_3;фото фіксацією реконструкції АДРЕСА_5 в м. Одесі;актом від 24.10.2008 p., щодо самовільної реконструкції квартири №__ по вул. Чернишевського, 3 в Одесі, складений комісією у складі співробітників КП ЖКС «Черьомушки»;копією протоколу про порушення ст. 150 КУпАП від 26.08.2008 p., гр. ОСОБА_2;фото фіксацією реконструкції АДРЕСА_6 в м. Одесі;актом від 24.10.2008 p., складений комісією у складі співробітників КП ЖКС «Черьомушки»;планом-схемою квартир № 4, № 5 по вул. Чернишевського, 3; копією технічного паспорту на кв. 4, 5 в житловому будинку № 3 по вул. Чернишевського в м. Одесі;копією плану поверхів будівлі по вул. Чернишевського, 3 в м. Одесі. Встановленно факт самовільної реконструкції квартир , 5 в житловому будинку № 3 по вул. Чернишевського в м. Одесі.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Таким чином з врахуванням вказаної норми, та встановленого Законом України «Про архітектурну діяльність», Законом України «Про планування і забудову територій», «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», затв. наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000, «Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень у м. Одесі», затв. рішенням Одеської міської ради № 2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року, суд не вбачає факту проведення незаконного будівництва встановленим.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду для задоволення позову про зобовязання ОСОБА_2, за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_3 до попереднього стану згідно із планом поверхів будівлі літера „А по вул. Чернишевського, 3 за № 377 від 14.05.2002 року. та зобовязання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_4 до попереднього стану згідно із планом поверхів будівлі літера „А по вул. Чернишевського, 3, за № 377 від 14.05.2002 року, представник позивача МРА ОМР та позивач ОСОБА_5 яка заявляє вимоги про усунути перешкоди в користуванні її власністю, а саме кв. 9 в буд. З по вул. Чернишевського в м. Одесі, зобовязавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру № 4. № 5 в буд. № 3 по вул. Чернишевського Одесі до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру, повинен був довести одну з трьох обставин встановлену ч. 7 ст. 376 ЦК України, а саме, що проведена реконструкція: 1) суперечить суспільним інтересам; 2) порушує права інших осіб; 3) має місце істотне порушення будівельних норм і правил. І тільки у разі доведення позивачем та встановлення судом одного з цих трьох фактів можливе винесення рішення суду про задоволення позову про зобов'язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно висновку № 9802/23 від 19.03.2013 року Одеського науково дослідницького інституту судових експертиз, було встановлено, що в ході проведення обстеження, встановлено, що стіна, розташована між житлової кімнатою квартири №5, яка належить ОСОБА_8 і житловою кімнатою квартири №4, яка належить ОСОБА_3 була самонесущей дерев'яної перегородкою до проведення її заміни на перегородку з блоків газобетону. Самостійний демонтаж, заміна і перенесення перегородки можливий і не є самовільним згідно п. 3.2 «Інструкції про проведення технічної інвентаризації» з доповненнями і змінами. Перепланування квартир №4 та №5, розташованих на 1-му поверсі житлового будинку №3 по вул. Чернишевського в м.Одесі з урахуванням розташування над ними житлових і підсобних приміщень АДРЕСА_7 в м Одесі можлива. Згідно з Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом №127 від 24.05.2001 р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р за №582 / 5773 (далі - Інструкція) зі змінами на підставі наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.09.2012 року за №1538 / 21850, про внесення змін до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції і згідно наказу №658 від 28.12.2012 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2012 роки за №2212 / 22524 про затвердження змін до Інструкції: «Влаштування перегородок в підсобних приміщеннях, перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу або влаштування перегородок без Порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за І рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень, заміна матеріалу части стін без збільшення розміру фундаменту, влаштування допоміжних приміщень санвузлів »не є самовільним будівництвом.

Таким чином, здійснені відповідачами ремонтні роботи і переобладнання квартир № 4 і № 5 будинку № 3 по вул. Чернишевського у м. Одесі не є самочинним будівництво, оскільки:

- на їх здійснення не потребується дозволів;

- роботи здійснювались в межах квартир (без захоплення або використання додаткової землі), без втручання в капітальні (несучі) стіни і внутрибудинкові системи загального користування;

- судовими експертизами і висновками фахівців в галузі будівництва при дослідженні квартир № 4 і № 5 будинку № 3 по вул. Чернишевського у м. Одесі не виявлено порушень будівельних норм та санітарних правил, в тому числі і таких, що загрожують життю та здоров'ю людини, які би стались в наслідок переобладнання квартир і здійснення у них ремонтних робіт.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)»

Відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення об'єкта нерухомості.

Щодо того, що проведена реконструкція суперечить суспільним інтересам та/або порушує права інших осіб, то позивачем таких доказів не надано.

Більш того, категорія „суспільний інтерес не співпадає з „інтересів органів місцевого самоврядування, а тому порушення в такому сенсі питань виходить за межи компетенції органів місцевого самоврядування, та позивача зокрема.

Щодо істотного порушення будівельних норм і правил, позивачем ОСОБА_1 районною адміністрацією Одеської міської ради не надано до суду доказів порушення будівельних норм і правил , а саме технічного стану основних несучих і захищаючих конструктивних елементів після реконструкції, а також відхилення конструктивних і планувальних рішень будівельних, санітарно-технічних і протипожежних нормативних вимог згідно ДБН В. 2.2-15-2005 «Жилі споруди» та вимогам ДБН В. 1.1-7. які були здійсненні при переобладнанні квартир № 4 і № 5 будинку № 3 по вул. Чернишевського у м. Одесі і здійсненні у них ремонту.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Постанові від 30.03. 2012 року за № 6 в пункті 23 роз'яснив, що при вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов (частина сьома татті 376 ЦК України, частина перша статті 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами ст. 152 ЖК УРСР, з урахуванням змін, внесених Законом України від 12 лютого 2015 року № 191-VIII/191-19, які набули чинності з 05 квітня 2015 року, виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно з ч. 1 ст. 100 ЖК УРСР виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатація не потребується.

Про те, що здійснені відповідачами роботи з переобладнання та перепланування своїх власних квартир з 05 квітня 2015 року (до вирішення справи по суті) вже не є самовільною реконструкцією, встановлено висновком № 9802/23 судової будівельно-технічної експертизи від 19.03.2013 року, який був зроблений судовим експертом відділу БТ и ЕТД ЛІТВД ОСОБА_9 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Зазначене повністю відповідає судовій практиці, зокрема висновкам колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в ухвалі від 23 березня 2016 року по справі № 6-26638ск15 .

Таким чином, здійсненні переобладнання квартир і ремонт, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність будинку № 3 по вул. Чернишевського у м. Одесі. За таких умов, виходячи з узагальненої практики застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради слід відмовити у звязку з відсутністю підстав у задоволені позову.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобовязаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з п. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до положень ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

За наведених підстав в задоволенні позову ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни, за участю третьої особи ОСОБА_5, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про зобовязання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану, слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Щодо позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За приписами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У ч. 1ст. 64 ЦПК України зазначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Рішення, як і доказування, не може ґрунтуватися на припущеннях.

У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогамистатті 143 ЦПК України.

Згідно висновком № 9802/23 від 19.03.2013 року Одеського науково дослідницького інституту судових експертиз, було встановлено, що причина незадовільний технічний стан частини квартири №9 але вул. 1 Чернишевського, 3 в м Одесі (колишньої квартири №11) - несвоєчасних поточної I ремонт даного приміщення, який повинен виконуватися власником квартири згідно "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, договору надання комунальних послуг та Житлового Кодексу України. Характер і розмір пошкоджень частини кв. №9 (колишньої квартири №11) по вул. Чернишевського, 3 в м Одесі наведено в таблиці 1. У зв'язку з тим, що незадовільний технічний стан основних конструктивних елементів та оздоблювальних матеріалів частини кв. №9 - колишньої квартири АДРЕСА_8 в м Одесі виникло не в результаті внутрішньої реконструкції кв. №4 та №5 по вул. Чернишевського, 3 в м Одесі, а в слідстві несвоєчасного виконання поточного ремонту.

Згідно висновку будівельно техничної експертизи Одеського відділення Науково Виробничий центр ЕКОСТРОЙ, було встановлено, що результати обстеження, дозволяють зробити висновок про фактичне технічекого стані частини будівлі житлового будинку №3 , розташованого по вул. Чернишевського в м.Одесі, яке, відповідно до класифікації діючих норм - оцінюється як «незадовільний», з зносом 46%.В результаті обстеження приміщень кв. №9 (колишньої кв. №11), виявлено основні ушкодження в несучих і огороджувальних конструкціях, ементах і деталях квартири: тріщини різного напрямку у внутрішніх стелях і перегородках шириною розкриття від 1 до 3 мм .; тріщини в штукатурном шарі стелі, сліди замокання на стелі, тріщини в місці примикання перекриття і стін шириною розкриття до 3 мм і інше. В результаті обстеження було встановлено причинно-наслідковий зв'язок між ушкодженнями в АДРЕСА_9 та веденням реконструкції в кв. №№4, 5 в будинку №3 по вул. Чернишевського в Одесі. З огляду на показане вище технічний стан частини обстежуваних приміщень в кв. №9 та її окремих елементом 1 конструкцій і деталей, можна зробити наступні висновки: основна частина зафіксованих в даному висновку пошкоджень в несущих і огороджувальних конструкціях кв. №9 виникла в ході (процесі) виконання робіт по реконструкції приміщень квартири №4, 5 розташованих на 1-му поверсі, які, за наявними відомостями, проводилися в процесі виконання робіт по реконструкції кв. №№4,5 були допущені відхилення від технологічної послідовності виконання робіт, допускалися ударні, механічні дії на конструкції і інше ушкодження, зафіксовані в кв. №9, не носять аварійний характер.

Таким чином , в матеріалах справи наявні два висновку експертів які протиріччать один одному, інших доказів з боку позивача ОСОБА_5 на підтвердження обставин на які вона посилається до суду не надано, окрім того відповідні висновки лише встановлюють наявність або відсутність шкоди заподіяної в наслідок реконструкції квартир відповідачем, що є підставою для звернення з боку позивача з окремим позовом щодо відшкодування шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи , будь-яких доказів на підтвердження того, що дії відповідачів порушують право власності ОСОБА_5 та пов'язані з позбавленням володіння чи користування, або розпорядження квартирою, а також доказів наявності реальної небезпеки порушення її права власності чи законного володіння зі сторони відповідачів, позивачем надано не було.

Відмовляючи у задоволенні відповідної позовної вимоги , суд виходить з того, що позивачем не доведено, що відповідачі порушили права власності позивача ОСОБА_5, та в наслідок цих дій усунення перешкод можливе лише шляхом зобовязавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за свій рахунок привести самовільно реконструйовану квартиру № 4. № 5 в буд. № 3 по вул. Чернишевського Одесі до попереднього стану, згідно із технічною документацією на квартиру.

Стосовно стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни на користь ОСОБА_5 суд вважає дану вимогу не обґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень Конституції України, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, які особа зазнала у звязку із пошкодженням її майна, відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивачка в наданій до суду позовній заяві та під час розгляду справи по суті вказала, що моральні страждання, яких вона зазнала, полягали в тому, що останній час вона знаходиться у нервовій напрузі, дуже боляче переживає, змушена відвідувати різні інстанції, гаяти час та здоровя на вирішення цієї ситуації, стала нервовою та збудженою,що негативно відбилося на взаємовідносинах в сімї.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, ОСОБА_5 не було доведено в чому саме полягали її моральні страждання, які негативно відобразились на стані її здоровя нічим не доведено, що через переобладнання у квартирах відповідачів вона знаходиться у нервовій напрузі, стала нервовою та збудженою, дуже боляче переживає, що відображається на її здоровї та негативно відбилося на взаємовідносинах в сімї.

А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 16, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_3 Кристіни Ігорівни, за участю третьої особи ОСОБА_5, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської радипро зобовязання осіб привести самовільно реконструйовані квартири до попереднього стану, та позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Малиновського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

17.10.17