Справа № 352/1693/17
Провадження № 2/352/1119/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гургули В.Б.,

секретаря: Кожуховської О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в якій просить постановити рішення про визнання за ним права власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги у позовній заяві, ОСОБА_1 вказав про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама ОСОБА_3 (спадкодавець). Згідно заповіту від 31.01.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. від 31.01.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 75, його мама, ОСОБА_3, заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, позивачу - ОСОБА_1. При цьому, позивач також вказав, що за життя його мама ОСОБА_3 набула у власність нерухоме майно, а саме - незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться в АДРЕСА_1. Вказане нерухоме майно вона набула на підставі Договору купівлі-продажу від 14.06.1996 року, який посвідчено державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. від 14.06.1996 року та зареєстровано в реєстрі за №Д-445. На час смерті його матері, ОСОБА_3, спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 та його рідний брат - ОСОБА_2. В позовній заяві також зазначається, що у зв'язку із смертю спадкодавця ОСОБА_3, відкрилася спадщина, до складу якої входить незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться в АДРЕСА_1, ринкова вартість якого, згідно висновку оцінювача ОСОБА_6 від 29.09.2017 року, становить 42 000 грн. Вищевказане нерухоме майно належало спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності. Позивач зазначив, що не зміг оформити право власності на спадкове майно, оскільки постановою нотаріуса Стефурак Н.Я. від 22.09.2017 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться по АДРЕСА_1. Причиною відмови, фактично, послужив той факт, що житловий будинок недобудований та на нього не зареєстровано право власності.

Будучи повідомленими належним чином про час та місце судового розгляду справи, позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися. При цьому, позивач подав заяву до суду, в якій підтримав свій позов, просив його задовольнити, а також просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Відповідач також подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю і просив розглянути дану справу у його відсутність.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає за можливе розглянути дану цивільну справу у відсутність в судовому засіданні позивача та відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи в їх сукупності, врахувавши позицію відповідача ОСОБА_2 про визнання ним позову, викладену у адресованій суду заяві, суд дійшов висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (спадкодавець).

Згідно заповіту від 31.01.2008 року, який посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. від 31.01.2008 року та зареєстровано в реєстрі за № 75, ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося позивачу - ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя ОСОБА_3 набула у власність нерухоме майно, а саме - незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться по АДРЕСА_1. Вказане нерухоме майно вона придбала у громадянки ОСОБА_8 на підставі Договору купівлі-продажу від 14.06.1996 року, який посвідчено державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. від 14.06.1996 року та зареєстровано в реєстрі за №Д-445.

На час смерті ОСОБА_3, спадкоємцями першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 та його рідний брат - ОСОБА_2.

В зв'язку із смертю спадкодавця ОСОБА_3, відкрилася спадщина, до складу якої входить незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться по АДРЕСА_1, ринкова вартість якого, згідно висновку оцінювача ОСОБА_6 від 29.09.2017 року, становить 42 000 грн.

Вищевказане нерухоме майно належало спадкодавцю ОСОБА_3 на праві приватної власності.

Судом встановлено, що позивач не зміг оформити право власності на спадкове майно, оскільки постановою приватного нотаріуса Стефурак Н.Я. від 22.09.2017 р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться на АДРЕСА_1 по причині того, що житловий будинок недобудований та на нього не зареєстровано право власності.

Вирішуючи дану справу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом від 17 липня 1997 р. (далі Конвенція), держави, які ратифікували Конвенцію, взяли на себе зобовязання виконувати остаточні рішення Європейського суду з прав людини в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Згідно з ч.1 ст.190 Цивільного кодексу України майном, як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Права та обовязки спадкодавця як забудовника, без сумніву, є майновими, оскільки повязані із створенням та набуттям власності на нерухому річ, а тому є майном у розумінні ч.1 ст. 190 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Так, матеріалами справи встановлено, що спадкове майно - об'єкт незавершеного будівництва був придбаний померлою ОСОБА_3 в результаті укладення нею цивільно-правової угоди, а саме Договору купівлі-продажу від 14 червня 1996 року, який посвідчено державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. від 14.06.1996 року та зареєстровано в реєстрі за №Д-445.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України « Про власність», який був чинним на момент придбання спірного об'єкту, особа набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, яке одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Вищевказаним Законом «Про власність» встановлено також, що об'єктами права власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин суд приходить до переконання, що очевидним вбачається висновок, що набувши за цивільно-правою угодою об'єкт незавершеного будівництва, померла ОСОБА_3 до моменту своєї смерті була його законним власником, а отже вказане майно входить до складу спадщини та може бути успадковане у передбаченому законом порядку.

При цьому, відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Померла ОСОБА_3 після придбання майна, не провела реєстрацію свого права власності, оскільки на той час (1996 рік) це було її правом, а не обов'язком. При цьому, це жодним чином не вплинуло на наявність в неї права власності на цей об'єкт, так як державна реєстрація є лише підтвердженням з боку держави виниклого на підставі укладеної угоди права.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість поданого позивачем позову, який підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, у відповідності до ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст.15-16, 190, 328, 392, 1218, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 209, 214-215, 234-235, 256-259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на незакінчений будівництвом житловий будинок готовністю 8%, що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.Б.Гургула