Справа № 161/6679/17
Провадження № 2/161/2449/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності, --

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про припинення права особи на частку в житловому будинку, який належить на праві спільної часткової власності.

Вимоги позову мотивує тим, що їй спільно із відповідачем, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок № будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку. Позивачу в даному будинку належить 383/1000 частки, а відповідачу 47/1000 частки. Частка відповідача в будинку є незначною (47/1000 12,5 м.кв.), виділити її в натурі неможливо.

Фактично даним будинком відповідач не користується, оскільки має інше житло. На пропозицію провести ремонтні роботи та покращити стан будинку, відповідач категорично не погодилась, оскільки її частка в майні є незначною. Позивач самостійно утримує дане майно. Спільне користування чи володіння є неможливим, оскільки дане будинковолодіння є предметом конфліктів між сторонами. Вважає, що припинення права власності відповідача на частку не завдасть їй істотної шкоди.

А тому, просила припинити право власності ОСОБА_3 на 47/1000 частин в житловому будинку будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку, визнати право власності на 47/1000 частин в житловому будинку будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку.

Представник позивача ОСОБА_4 подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги позову підтримує з підстав викладених в заяв та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання 19.09.2017 не зявилися, заяви про розгляд справи у їхній відсутності не подавали. Під час судового засідання 26.06.2017 відповідач позовні вимоги не визнавала, хоча не заперечувала неможливість спільного проживання, однак вважала недостатнім розмір запропонованої позивачем компенсації.

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статей 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 27.10.2015 за ОСОБА_2 визнано право власності на 383/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яки знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Рогова, 7; за ОСОБА_3 визнано право власності на 47/1000 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яки знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Рогова, 7 (а.с. 11,12).

З висновку експертного дослідження №О-11 від 09.02.2017 (а.с. 16-20) вбачається, що спірна частина будинку складається з коридору 2-1 площею 4,6 кв.м., кухні 2-2 площею 12,1 кв.м., коридору 2-3 площею 3,2 кв.м., санвузол 2-4 площею 4,2 кв.м., кімнати 2-5 площею 12,6 кв.м., кімнати 2-6 площею 12,3 кв.м., що в загальному становить 49,0 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З викладених в позовній заяві обставин та наданих сторонами пояснень вбачається, що спірне будинковолодіння займає сімя позивача, за власний кошт утримують будинок самостійно. Такі обставини не заперечувалися стороною відповідача в судовому засіданні.

Виділити із будинку №7 по вул. Рогова в місті Луцьку 47/1000 частин з виділенням окремого ізольованого приміщення з самостійним входом, яке може використовуватися як окрема квартира, або яку можна переобладнати в таку квартиру немає технічної можливості. Частка відповідача у квартирі є незначною.

Спільне користування чи володіння є неможливим.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

У відповідності до ст.187 ЦК України складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення. При переході права на річ її складові не підлягають відокремленню.

В судовому засіданні встановлено, що спільне володіння і користування даним майном є неможливим. Частка відповідача в будинку виділенню не підлягає. Припинення права власності на неї не завдасть відповідачу значної шкоди, оскільки відповідач має інше житло. Окрім того, відповідач не заперечувала щодо припинення її права на дану частку, однак сторони не дійшли компромісного рішення у визначенні розміру грошової компенсації за неї.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності ОСОБА_3 на її частку у спільному майні.

При визначенні компенсації вартості частки ОСОБА_3 суд бере до уваги ринкову вартість будинковолодіння в м. Луцьку по вул. Рогова, 7 пропорційно розміру її частки у даному будинковолодінні. Отже, ринкова вартість частки відповідача складає 49 730 грн.

Жодних доказів іншої вартості частки стороною відповідача не представлено. Клопотання про призначення судової експертизи на предмет встановлення вартості частки сторона відповідача не заяляла.

З наявних в матеріалах справи квитанцій №0.0.852103544.1 від 19.09.2017, вбачається, що позивач ОСОБА_2 попередньо внесла на депозитний рахунок у Територіальному управлінні ДСА у Волинській області вартість частки відповідача в спільній квартирі, в загальному розмірі 49 730 грн.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід припинити право власності ОСОБА_3 право власності на 47/1000 частин в житловому будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку, визнати за ОСОБА_2 право власності на цю частку, стягнути з депозитного рахунку у Територіальному управлінні ДСА у Волинській області на користь ОСОБА_3 внесену ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості її частки.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 74, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 183, 187, 355, 356, 364, 365 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 47/1000 частин житлового будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 47/1000 частин житлового будинку №7 по вул. Рогова (колишня вул. Пролетарська, 5) в місті Луцьку.

Стягнути з депозитного рахунку у Територіальному управлінні ДСА у Волинській області (р/р 2504, , МФО 820172 в ГУДСКУ у Волинській області) на користь ОСОБА_3 49 730 (сорок девять тисяч сімсот тридцять) гривень грошової компенсації вартості її частки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій