Справа № 357/2076/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04.02.2016 року померла їхня мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки розміром 1,5270 га та 1,5298 га, розташовані на території Шкарівської сільської ради, у листопаді 2016 року позивачі звернулися до Білоцерківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в оформленні спадкових прав їм було нотаріусом відмовлено, оскільки спадщину у встановлений строк після смерті матері вони не прийняли, але вони не подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений шестимісячний строк з поважних причин, а саме: ОСОБА_2 - із-за стану здоровя, ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини через сільську раду за місцем проживання, але її заяву не було направлено до нотаріальної контори. А тому позивачі просили суд визначити їм додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, , яка померла 04.02.2016 року.

До суду позивачами надано письмові заяви щодо розгляду справи без їхньої участі, в яких вказано на те, що вони позов підтримують.

Представник відповідача Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надано клопотання щодо розгляду справи без участі представника відповідача та про визнання позову.

Оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2016 року померла ОСОБА_3 мати позивачів, що стверджується копіями свідоцтв про її смерть , про народження позивачів, про укладення шлюбу ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка змінила прізвище на «Ковалевська»; про укладення шлюбу ОСОБА_6 та ОСОБА_7, яка змінила прізвище на «Баліцька».

Судом встановлено, що 18.04.2013 року ОСОБА_3, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, склала заповіт, згідно якого ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Гагаріна,91 в селі Шкарівка та земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЯА № 597848 від 16.12.2005 року; ОСОБА_1 заповіла земельну ділянку, право власності на яку підтверджується державним актом серії ЯИ № 683366 від 19.07.2010 року, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 18.04.2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 32.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами ст.ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Позивачам було відмовлено державним нотаріусом Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області ОСОБА_8 в оформленні спадкових прав за заповітом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої 04.02.2016 року, та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вони не прийняли спадщину в установлений законом строк.

Наведене стверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2016 року № 2855/02-31.

За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивачі просять суд визначити їм додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті матері.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як розяснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалася, на день смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав разом з померлою, про що свідчить копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 45715505 від 09.11.2016 року.

В ОСОБА_9 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказується, зокрема, на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обовязковим обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Так, поважними визнаються: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

В постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04.11.2015 року у справі № 6-1486цс15 висловлено правову позицію стосовно того, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, про наявність спадкового майна, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Відповідно до ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 тяжко хворіє, згідно виписок з історії хвороби, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в гематологічному відділенні Київського обласного онкологічного диспансеру з 13.04.2016 року по 05.05.2016 року, з 16.05.2016 року по 30.05.2016 року, з 13.06.2016 року по 27.06.2016 року, з 07.07.2016 року по 19.07.2016 року, з 08.08.2016 року по 23.08.2016 року, з 06.09.2016 року по 21.09.2016 року, з 26.12.2016 року по 12.01.2017 року з діагнозом: дифузна В-крупноклітинна лімфома IV В ст. з ураженням печінки, селезінки, гострий тромфофлебіт підшкірних вен лівої нижньої кінцівки, вірусний гепатит С.

Отже, ОСОБА_2 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, звернулася 29 липня 2016 року з письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Шкарівської сільської ради, що слідує з даної заяви, справжність підпису на якій ОСОБА_1 засвідчено секретарем Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області 29.07.2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 71, тобто, вона звернулася по питанню оформлення спадщини у встановлений шестимісячний строк, але цю заяву не було надіслано до органів нотаріату.

А тому проаналізувавши все вищенаведене суд вважає за можливе визначити позивачам додатковий строк тривалістю два місяці, який суд вважає достатнім для подання ними заяви про прийняття спадщини після смерті матері.

Враховуючи все наведене та керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України , ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання ними заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, котра померла 04 лютого 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_10