Справа № 199/5373/17
РІШЕННЯ

Іменем України

24.10.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

при секретарі Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364», третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364», третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 прийняли: її чоловік ОСОБА_1 та доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_6, як спадкоємці першої черги за законом в рівних частках, тобто по 1/3 частині кожен.

Відповідно до довідки №11 від 16.05.2017, виданої Житлово-будівельним кооперативом №364 ОСОБА_5 була членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364» та нею було сплачено пайовий внесок у сумі 10 192 руб. За квартиру АДРЕСА_1.

Отже ОСОБА_5, повністю виплатила пайовий внесок за квартиру та набула право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, які вона прийняла після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5.

Спадщину за законом у вигляді 1/3 частини вищезазначеної квартири після померлої ОСОБА_6 прийняли її діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 тобто по 1/6 частині кожен.

Згідно з Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 24.10.2008 року за №311, опікуном над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 була призначена ОСОБА_2.

В квітні 2016 року позивачі звернулися до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_5 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. Однак державним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що реєстрація права власності на вищезазначену квартиру не проводилася, відповідно не було надано правовстановлюючого документу.

На підставі зазначеного позивачі просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, ОСОБА_1, не з'явилися, надали заяву з прохання слухати справу у їх відсутність, на задоволені позову наполягали.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364», у судове засідання не з'явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином.

Представник третьої особи - Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явилася, про слухання справи повідомлена належним чином. Надавши заяву про розгляд справи й їх відсутність та винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Дана норма права кореспондується з положеннями ст.19-1 Закону України «Про кооперацію».

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.11 своєї постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що: б) при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Судом встановлено, що відповідно до довідки №11 від 16.05.2017, виданої Житлово-будівельним кооперативом №364 ОСОБА_5 була членом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364» та нею було сплачено пайовий внесок у сумі 10 192 руб. за квартиру АДРЕСА_1.

ОСОБА_5, повністю виплатила пайовий внесок за квартиру та набула право власності на квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_5 є її чоловік ОСОБА_1 та доньки - ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_5 відкрилася до 1 січня 2004 року, до правовідносин зі спадкування майна після смерті спадкодавців застосовується Цивільний кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права.

У відповідності до вимог ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6є такими, що фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Оскільки на день смерті ОСОБА_5проживали разом з нею, що підтверджується наданими матеріалами справи.

Таким чином ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, як спадкоємці першої черги за законом прийняли спадщину в рівних частках, тобто по 1/3 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, які вона прийняла після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5.

Спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_6 є її діти - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Згідно з Рішенням Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 24.10.2008 року за №311, опікуном над малолітньою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 була призначена ОСОБА_2.

Таким чином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, тобто по 1/6 частини кожному.

В квітні 2016 року позивачі звернулися до Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтв про право на спадщину за законом, після померлої ОСОБА_5 та після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 на спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1. Однак державним нотаріусом позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що реєстрація права власності на вищезазначену квартиру не проводилася, відповідно не було надано правовстановлюючого документу.

Оскільки позивачі використали позасудовий шлях оформлення спадкових прав і отримали відмову, вони вимушені були звернутися до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

З урахуванням результату розгляду справи, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215, 222 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №364», третя особа - Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 69,5 кв.м., житловою площею 46,5 кв.м. в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6.

Судові витрати віднести на рахунок позивачів.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Скрипник О.Г.