Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів: - Бондаренко Н.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

за участю: позивачки - ОСОБА_3,

представника позивачки - адвоката Гладчук З.Я.,

апелянта - ОСОБА_5,

представника апелянта - адвоката Шевчука В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2011 року позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на земельну ділянку розміром 0,75 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Гощанської селищної ради Гощанського району, Державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1, яка значиться за ОСОБА_7 і належала ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликається на його незаконність через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що в оскаржуваному рішенні судом необґрунтовано зроблено висновок, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, яка фактично прийняла спадщину після померлого батька ОСОБА_7. Зазначає, що її сестра ОСОБА_3 до смерті батька з ним не проживала, і після його смерті фактичного догляду за спадковим майном, що складається із спірної земельної ділянки та житлового будинку, які знаходяться в АДРЕСА_1, не здійснювала. Весь період, що передував смерті батька, та після його смерті, вона постійно проживала разом із своєю сім'єю в м. Нетішин Хмельницької області, що підтверджується відміткою про реєстрацію у паспорті. Крім того, ОСОБА_3 не брала жодної участі в організації поховання батька, все організовувала вона (ОСОБА_5), оскільки проживала поруч із ОСОБА_8 Вона доглядала за батьком та за його спадковим майном. Вказане може бути підтверджено сусідами, що спостерігали за подіями, та документами про поховання та організацію похоронної процесії її батька. Позивач, звертаючись до органу місцевого самоврядування, обрала неналежного відповідача, оскільки

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/350/2017 Головуючий у 1 інстанції : Чорноус Л.І.

Справа № 2-697/2011 Доповідач : Ковальчук Н.М.

належним відповідачем мала бути саме вона (ОСОБА_5), яка є спадкоємцем першої черги та фактично прийняла спадщину після смерті батька. Позивачу достовірно було відомо, що у неї є рідна сестра, яка фактично вступила в спадщину та користувалась спадковим майном (обробляла земельну ділянку), однак, з метою порушення спадкових прав скаржника, позивач умисно приховала такі факти. Зазначає, що судом порушено її права, оскільки її не було залучено до розгляду справи. Судом не було враховано заповіту батька від 12.02.2004 року, яким він заповів 0,60 га земельної ділянки її сестрі ОСОБА_3, а решту частини земельної ділянки 0,15 га - її чоловіку ОСОБА_9, проте, ще до смерті батька, її чоловік помер (ІНФОРМАЦІЯ_2.) і усе його майно та відповідні майнові права на майно перейшли їй. Рішенням Гощанського районного суду від 13.06.2014 року (справа № 557/557/14-ц) її як дружину було визнано спадкоємцем усього майна померлого чоловіка ОСОБА_9. Щодо твердження позивача про наявність заповіту батька від 20.08.2008 року вказує, що про такий заповіт вона дізналася лише з матеріалів цивільної справи і вважає, що цей заповіт був складений батьком, коли він через свій похилий вік та психологічний стан не усвідомлював значення своїх дій, оскільки останні декілька років, що передували його смерті, він перестав розуміти значення своїх дій, з ним часто траплялися психо-невротичні напади, відбувалася втрата пам'яті, батько перестав впізнавати рідних, сусідів, тощо. Її сестра ОСОБА_3 фактично спадщину не прийняла, з батьком до його смерті не проживала та його майном не опікувалася. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_5 та її представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивачка та її представник просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим відділом РАЦС Гощанського районного управління юстиції 17.06.2009р. (а.с. 9).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить земельна ділянка площею 0.75 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, котра розташована на території Гощанської селищної ради Рівненської області, і яка належала померлому на підставі Державного акта про право власності на землю серії НОМЕР_3, що підтверджується витягом № 5225 від 13.07.2011 року з технічної документації Управління Держкомзему про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Як вбачається із заповіту НОМЕР_4 від 23.08.2008р., посвідченого державним нотаріусом Гощанської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_10, на випадок своєї смерті ОСОБА_7 зробив розпорядження щодо свого майна та заповів його своїй дочці - ОСОБА_3 (а.с. 11).

Звертаючись до суду з позовом, позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим, що незважаючи на своєчасне прийняття спадщини після смерті батька, не може отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтвердила листом Гощанської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 523/02-14 від 12.10.2011р..

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позов визнаний відповідачем - Гощанською селищною радою Рівненської області, а також врахував відсутність інших спадкоємців та претендентів на майно.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів не може погодитися з наступних міркувань.

Позивачка ОСОБА_3, звертаючись до суду із позовом до органу місцевого самоврядування, обрала неналежного відповідача.

Належними відповідачами в даному спорі є інші спадкоємці першої черги, зокрема ОСОБА_5 - дочка померлого і рідна сестра позивачки.

Позивачу достовірно було відомо, що у неї є рідна сестра, однак з метою порушення спадкових прав скаржника, позивач умисно приховала такі факти.

Залучення до участі в справі неналежного відповідача - Гощанської селищної ради Рівненської області, до якої у позивача не було права вимоги, та вирішення питання про права та обов'язки ОСОБА_5, яка не брала участь в справі з причини її незалучення як спадкоємця першої черги померлого ОСОБА_7, призвело до неправильного вирішення справи.

Окрім цього, поза увагою суду залишилось той факт, що у заповіті, на який посилається позивачка, зазначено спадкоємця "ОСОБА_3".

Виходячи з наведеного, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за заповітом, а також процесуальних підстав для залучення до участі в справі належного відповідача та проведення розгляду по суті даного спору апеляційним судом як судом першої інстанції.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а в задоволенні заявленого позову до неналежного відповіда слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягають до стягнення судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги в сумі 609,77 грн. (а.с. 31).

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 21 грудня 2011 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання права власності на спадщину за заповітом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 609 (шістсот дев'ять) гривень 77 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий підпис Н.М. Ковальчук

Судді : підпис Н.В. Бондаренко

підпис С.О. Гордійчук

Згідно:суддя-доповідач Н.М. Ковальчук.