Справа № 758/3688/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

присяжних - Кедря Л.А. та Сердюкова С.Ф.

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_3,

прокурора Павліченко В.О.,

законного представника особи - опікуна ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_4 про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

14.03.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява мотивна тим що, 14.03.2017 р. о 10:00 год. до ТМО "Психіатрія" за направленням Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 доставлений ОСОБА_5 Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 12.10.2012 р. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний недієздатним без визначення опікуна. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2013 р. опікуном над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена його мати ОСОБА_4 В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт ОСОБА_5 потребує надання психіатричної допомоги. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку.

В судовому засіданні представник психіатричного закладу ОСОБА_3 (за довіреністю), який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, ОСОБА_5 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару у зв'язку із загостренням психічної хвороби, що проявляється в агресивній поведінці, в т.ч. пацієнт відмовляється від підтримуючого лікування. Пацієнт з 2001 року спостерігається в ПНД № 5. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він може уявляти небезпечність безпосередньо для себе. Госпіталізація ОСОБА_5 до психіатричного закладу відбувалася за направленням психоневрологічного диспансеру та зі згоди опікуна. Додав, що в судове засідання хворий не був доставлений, оскільки він є дуже агресивний, медичні працівники не можуть забезпечити небезпеку учасників судового засідання та складу суду. Сьогодні, 15.03.2017 р., хворий перед тим, як бути доставленим в суд, знову був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що він не можу бути транспортований, потребує перебування в межах відділення під постійним наглядом медичного персоналу.

Законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізації її сина та пояснила, що син хворіє з 1998 року, страждає на психічну хворобу, з 2005 р. є інвалідом 1 групи довічно. Дома він став поводити себе дуже неадекватно та агресивно, вона його не може стримати та боїться, син відмовився від приймання ліків.

Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі, вказавши, що в зв'язку із загостренням психічного стану недієздатного, який вже став небезпечний для останнього та оточуючих, недієздатний ОСОБА_6 потребує лікування в умовах стаціонару психіатричного закладу.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 12.10.2012 р. у цивільній справі № 22607/3101/12 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний недієздатним, без визначення опікуна.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 19.02.2013 р. у цивільній справі № 2-о-1683/13-ц опікуном над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена його мати - ОСОБА_4.

14.03.2017 р. о 10:00 год. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, за направленням Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 був доставлений до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з погіршенням психічного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, при госпіталізації до ТМО «Психіатрія» законний представник недієздатного ОСОБА_4 - опікун ОСОБА_5 надала свою згоду на госпіталізацію підопічного.

На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу».

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією недієздатної особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації недієздатної особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 14.03.2017 р., комісія, оглянувши ОСОБА_5, прийшла до висновку, що ОСОБА_5 страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, виражений апатико-дисоціативний дефект; доходячий до ступеню недоумства з періодичними станами психомоторного збудження, параноїчний синдром, потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в зв'язку із загостренням психічної хвороби.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.03.2017 р., комісія, оглянувши ОСОБА_5, встановила, що пацієнт виявляє гетеро агресивні тенденції, валяє потенційну неюбезпеку для оточуючих, та прийшла до висновку, що потребує перебування в межах відділення під постійним наглядом медичного персоналу.

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

В зв'язку з чим, суд вважає, що висновок комісії лікарів-психіатрів містить в собі чітке обґрунтування необхідності госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу, а зібрані у справі докази вказують на необхідність такої госпіталізації.

Таким чином, враховуючи принципи надання психіатричної допомоги (законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, встановлені ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», заява психіатричного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, доводи підтверджені в судовому засіданні, судом встановлені правові підстави для госпіталізації хворого в примусовому порядку, а відтак заява підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, психіатричний заклад звернувся до суду після огляду хворого у встановлений ст.280 ч.4 ЦПК України строк.

Відповідно до ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

На підставі викладеного, ст.ст.3, 4, 13, 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.3, 11, 60, 208-209, 212, 213, 214-215, 281-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_4, про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною - задовольнити.

Дозволити госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який визнаний недієздатним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 12 жовтня 2012 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя: Н.М.Ларіонова

Присяжні: Л.А.Кедря

С.Ф.Сердюков