АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5606/17 Справа № 196/304/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4О,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути із ОСОБА_5 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги обґрунтував тим, що за час спільного життя з відповідачкою у них народилася донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони проживають окремо, на даний час шлюб між ними розірваний, неповнолітня донька з 17.01.2016 року обрала місцем свого постійного проживання місце проживання батька ОСОБА_6 в с. Рудка Царичанського району, вул. Садова, 3, у якого вона перебуває на утриманні.

Відповідач утриманням доньки з 17.01.2016 року не займається, добровільної матеріальної допомоги не надає. Джерел доходу, крім прибутків від домашнього господарства, обробки земельних ділянок, він не має.

Відповідач, в свою чергу є працездатною особою, має стабільний заробіток і може сплачувати кошти на утримання дитини.

Оскільки неповнолітня ОСОБА_7 проживає з позивачем і знаходиться на його утриманні, то аліменти мають стягуватися на користь того, у кого дитина перебуває на утриманні.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки селища Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь позивача ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в розмірі 1400 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення про зменшення розміру аліментів.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої доньки ОСОБА_7, 17 грудня 1999 року (а.с.8).

Згідно довідки №211/2.13 від 12.03.2017 року, виданої виконавчим комітетом Рудківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, неповнолітня донька проживає за місцем реєстрації та проживання батька - ОСОБА_6 (а.с.12).

Стаття 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою ст.184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні інших дітей, ухилення відповідача у добровільному порядку утримувати дитину.

Відповідно до матеріалів справи аліменти підлягають стягненню у вигляді частки, оскільки відповідно до довідки № 627 від 22.05.2017р., виданої Комунальним закладом Царичанська "ЦРЛ" відповідач працює, має стабільний дохід.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що позивач має право на стягнення аліментів, однак не вірно визначив розмір стягнення аліментів.

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу України: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, колегія суддів вважає необхідним визначити розмір аліментів - ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с.30)

Щодо позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, районний суд помилково дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Відповідно до ст. 47 цього Кодексу учасниками цивільного процесу, крім осіб, які беруть участь у справі, є секретар судового засідання, судовий розпорядник, свідок, експерт, перекладач, спеціаліст, особа, яка надає правову допомогу.

Згідно із ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Така особа має право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії долучених до справи документів, бути присутнім у судовому засіданні. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Колегія суддів вважає, що районний суд не врахував, що відшкодування витрат на правову допомогу відповідно до ст. ст.84 та 88 ЦПК України, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, а ОСОБА_8 не є адвокатом, до матеріалів справи долучено договір про надання юридичних послуг, укладений з приватним підприємцем ОСОБА_8, приходний ордер та акт виконаних робіт, однак розрахунку витрат позивач не надав, також відсутня копія свідоцтва приватного підприємця ОСОБА_8, з яким позивач укладав договір про надання юридичних послуг.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає зміні, а в частині стягнення витрат на правову допомогу скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року в частині визначення розміру аліментів змінити з 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ? частину з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2017 року в частині стягнення витрат на праву допомогу скасувати та в цій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: