Справа № 368/173/17
УХВАЛА

"06" березня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі

головуючого судді Іванюти Т.Є

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлику справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії (бездіяльність) в.о. начальника Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що в провадженні Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-424 виданий 13.10.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» залишку боргу в розмірі - 4 025,53 грн.

21.06.2016 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

04.10.2016 року в.о. начальника відділу ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

04.11.2016 року банком було отримано оригінал виконавчого листа з постановою про повернення виконавчого документа від 04.10.2016 року.

АТ «Ощадбанк» вважає дану постанову незаконною, та винесеною з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» оскільки державним виконавцем не було вжито всіх заходів для повного та фактичного виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

А тому просять скасувати постанову в.о. начальника Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 25.11.2016 року ОСОБА_1 про відмову в задоволенні скарги; скасувати постанову про повернення виконавчого провадження стягувачеві, винесену 04.10.2016 року державним виконавцем відділу ОСОБА_1; зобовязати в.о. начальника Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винести постанову про відновлення виконавчого провадження та провести виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав.

Відповідач в судовому засіданні проти скарги заперечив та суду пояснив, що державним виконавцем дотримано всіх норм ЗУ «Про виконавче провадження.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні скарги слід відмовити.

Так в судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебував на примусовому виконанні виконавчий лист № 2-424 виданий 13.10.2008 року Кагарлицьким районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» залишку боргу в розмірі - 4 025,53 грн.

21.06.2016 року державним виконавцем відділу було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

04.10.2016 року в.о. начальника відділу ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

04.11.2016 року банком було отримано оригінал виконавчого листа з постановою про повернення виконавчого документа від 04.10.2016 року.

Відповідно до статті і 9 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень, судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» від21.04.1999 року №606-ХІУ примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

З аналізу наведених норм вбачається, що Ржищівський МВДВС ГТУЮ у Київській області є органом на який покладено обовязки з примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року№ 606-ХІУ державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року№606-ХІУ примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у випадках представництва Інтересів громадянина або держави в суді; у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; в інших передбачених законом випадках.

Частиною 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року №606-ХІУ передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк доп'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що 21.06.2016 р. на адресу Ржищівського МВДВС ГТУЮ до примусового виконання надійшов оригінал виконавчого листа 2-424 від 13.10.2008 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України боргу в сумі 4025,53 грн.

21.06.2016 року відкрито виконавче провадження № 51489857 по виконавчому листу Кагарлицького районного суду № 2-424 від 13.10.2008 р. про солідарне стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний Ощадний банк України боргу в сумі 4025,53 грн., про що винесено відповідну постанову.

22.06.2016 р. постанову про відкриття виконавчого провадження направлено стягувачу та боржнику для виконання.

Згідно відповідей ДПС України та ПФ України від 22.06.2016 року та 30.06.2016 року назапити державного виконавця про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, про номери рахунків, відкритих у банках чи інших фінансових установах, про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформація відсутня.

Також державним виконавцем проведено слідуючі дії по виконанню виконавчого листа: 22.06.2016 р сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61916933 згідно якої нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

22.06.2016 р. сформовано витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 49817760 згідно якого знайдено обтяження рухомого майна № 14405289.

06.07.2016 р. до державних установ надіслано запити з метою виявлення майнового стану боржника.

18.08.2016 р. сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 66143783 згідно якої нерухомого майна за боржником не зареєстровано.

29.08.2016 р. надійшла відповідь ОСОБА_3 сервісного центру МВС в Київській області про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів.

13.09.2016 р. складено акт державного виконавця про відсутність майна, на яке згідно закону може бути звернено стягнення.

19.09.2016 р. надійшла відповідь із Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області про відсутність у боржника права власності на земельні ділянки.

04.10.2016 р. керуючись п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІУ винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, копію якої разом з оригіналом виконавчого документа направлено стягувачеві за адресою вказаною у виконавчому листі, а саме: м. Кагарлик, вул. Воровського, 14-А. Згідно ч. 5 цієї статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Аналогічні норми містяться і в новому ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII, який набрав чинності 5 жовтня 2016 року.

Так, згідно з ч. 5 ст. 37 цього Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі повернення виконавчого документу стягувач має право повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, визначених законом.

У своїй скарзі заявник зазначає, що державний виконавець в ході здійснення виконавчого провадження не скористався своїм правом на привід боржника, не звертався до суду з поданням про розшук боржника. Однак це не є підставою для скасування постанови про повернення виконавчого документа.

Враховуючи ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404- VIII, у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску та п.1 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження» від02.06.2016 року№ 1404-VIII, розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій, - стягувачем витрати зі сплати авансованого внеску у відповідності до чинного законодавства країни будуть повернені у першу чергу при розподілі стягнутих з боржника коштів.

За таких обставин, дії державного виконавця Ржищівського МВ ДВС при винесенні постанови про повернення виконавчого документу були вчинені відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки повернення виконавчого документа без фактичного виконання не означає закінчення виконавчого провадження.

А тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 383, 385, 386, 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії (бездіяльність) в.о. начальника Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів.

С Cуддя: ОСОБА_4