Провадження № 2/756/1686/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 лютого 2017 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Дуб В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2016 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21 вересня 2015 року між ним та відповідачем було досягнуто згоди щодо продажу гаража АДРЕСА_1 за 40000 грн. В якості авансу ОСОБА_2 було отримано частками грошові кошти в розмірі 33800 грн., про що складено відповідну розписку.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 зобов'язалась до кінця року та за свій рахунок підготувати документи, необхідні для посвідчення договору купівлі-продажу гаражу. ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов'язання, документи для посвідчення договору купівлі-продажу гаражу не підготувала.

04 січня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про виконання зобов'язання.

За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 48464,05 грн. та судовий збір у сумі 551,20 грн.

Від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та відповідачем було досягнуто згоди щодо продажу гаража АДРЕСА_1 за 40000 грн. В якості авансу ОСОБА_2 було отримано частками грошові кошти в розмірі 33800 грн., про що складено відповідну розписку (а.с.5-6).

Згідно ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

У відповідності до положень ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За правилами ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно зі ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 551 ЦК України передбачено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами було досягнуто попередньої домовленості щодо купівлі-продажу гаражу АДРЕСА_1 за ціною 40000 грн., про відповідачем було складено розписку від 21 серпня 2015 року.

За змістом розписки ОСОБА_2 отримала аванс за продаж гаражу у загальному розмірі 33800 грн. (а.с. 5)

Позивач вказує, що відповідач зобов'язалась підготувати за свій рахунок та в строк до укладення основного договору документи, необхідні для посвідчення договору купівлі-продажу гаражу.

ОСОБА_2 не виконала взяті на себе зобов'язання, документи для посвідчення договору купівлі-продажу гаражу не підготувала, договір купівлі-продажу гаражу укладений не був.

04 січня 2016 року позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про виконання зобов'язання або повернення коштів (а.с.7-8). Проте відповідачем не було проведено жодних дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та повернення коштів.

За розрахунок розміру заборгованості вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача основну суму боргу у розмірі 33800 грн., три проценти річних у розмірі 881,00 грн., інфляційні втрати у сумі 3173,89 грн., пеню - 10608,58 грн. Розрахунок заборгованості зроблений за період з 13 січня 2016 року по 25 листопада 2016 року.

За приписами чинного законодавства розмір неустойки (штрафу, пені) може бути встановлений актом цивільного законодавства або договором. Зі змісту розписки, наданої відповідачем, не вбачається встановлення пені за невиконання відповідачем зобов'язань. Крім того, така пеня не встановлена також й актом цивільного законодавства.

Застосування до спірних правовідносин положень ст. 1048 ЦК України виключається, оскільки між сторонами не виникли позикові правовідносини, грошові кошти в борг відповідачу не передавалися.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, вирішує стягнути з відповідача на користь позивача основну суму боргу у розмірі 33800,58 грн., три проценти річних у розмірі 881,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3173,89 грн., нараховані за період з 13 січня 2016 року по 25 листопада 2016 року. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 429,94 грн. пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 37855 (тридцять сім тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) гривень 47 копійок та судовий збір у сумі 429 (чотириста двадцять дев'ять) гривень 94 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко