Справа 337/5173/16-ц
Провадження № 2/337/316/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2017 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Жевакіній Г.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу збитків, заподіяних ДТП,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
У судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву з клопотанням про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримав, просив його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не зявився, про слухання справи сповіщався належним чином, про що у матеріалах справи є докази. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачем поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим належним чином про час, місто розгляду цивільної справи, а оскільки він про причини своєї неявки суд не повідомив, суд вважає причину його неявки неповажною.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС в Запорізькій області від 10.01.2017 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.
Враховуючи вказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.
Відповідно до ст.. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.
Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Судом встановлено, що 28.10.2013 року між ПАТ «СК «Арсенал страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту № 2967/13-Т/ЗП1, автомобіля НОМЕР_3 (а.с. 14-17).
17.09.2014 року, о 10 годині на пр.Леніна/Аллея Слави у м.Запоріжжі, сталася ДТП за участю автомобіля «Субару», державний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, що підтверджується довідкою ДТП (а.с. 11).
Постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.10.2014 року винним у ДТП визнаний ОСОБА_1 (а.с. 9).
Відповідно до ст. 21 Закону України "Про страхування", страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.
17.09.2014 року власник автомобіля «Субару», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 звернулась з заявою до ПАТ «СК «Арсенал страхування» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.10).
Згідно зі ст.. 22 вказаного Закону позивач відшкодував завдану у результат ДТП матеріальну шкоду, яка була заподіяна життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
У пункті 8 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року міститься застереження, що з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.
Також ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідної за заподіяний збиток.
Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому судовий збір у сумі 1378, 00 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 1191 ЦК України, Законом України «Про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є.Гнатик