Провадження № 2/127/1600/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

06.03.2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Тронт М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

Встановив:

Позивач в грудні 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.09.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 394890,00 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000,00 доларів США, без сплати процентів. Того ж дня зазначені грошові кошти було передану відповідачу, договір позики посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 1220.

Після отримання коштів ОСОБА_2 почав уникати спілкування з ОСОБА_1 В липні серпні 2014 року ОСОБА_1 надіслав ОСОБА_2 вимогу про усунення порушень договору позики шляхом сплати простроченої заборгованості. Згодом відповідач надіслав лист на адресу ОСОБА_1, в якому зазначив, що на даний час у нього є певні фінансові труднощі, які змусили його переїхати жити до м. Вінниці. І на протязі року, а саме до 01.06.2015 року ОСОБА_2 повністю розрахується по взятим на себе борговим зобовязанням. Однак з того часу, ОСОБА_2 уникає будь яких зустрічей, розмов чи вимог, пов'язаних з договором позики.

Взяте на себе зобовязання ОСОБА_2 не виконав, кошти ОСОБА_1 не повернув, на вимогу повернути позичені кошти ухиляється від повернення.

Просив стягнути із ОСОБА_2 57500,00 доларів США, що складається із простроченої заборгованості за договором позики від 03.09.2010 року у розмірі 50000,00 доларів США та 3% річних від простроченої суми, що за період часу з 2011 року по 2016 рік складає 7500 доларів США та судовий збір у розмірі 6890,00 грн.

Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задоволити.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 03.09.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 394890,00 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000,00 доларів США, без сплати процентів. Того ж дня зазначені грошові кошти було передану відповідачу, договір позики посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 1220.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Звертаючи до суду з позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яку обраховував в національній валюті виходячи з офіційного курсу валют станом на 14.12.2016 року.

Однак Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 N14 роз'яснив судам, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Таким чином, суд вважає за необхідне визначити заборгованість відповідача перед позивачем в національній валюті виходячи з офіційного курсу валют станом на момент винесення рішення судом.

Згідно з офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення судом рішення, один долар США = 27,119249.

Згідно з частино 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Факт неналежного виконання відповідачем умов договору позики знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи і є підставою, відповідно до змісту договору позики та вимог чинного законодавства, для задоволення позову, а саме стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 50000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на день розгляду справи 06.03.2017 року 1 долар США = 27,119249 гривень, становить 1355962,45 грн.

Враховуючи те, що позичальник прострочив виконання зобов'язання з повернення основної суми боргу, він повинен нести відповідальність, визначену ст. 625 ЦК України, а тому з відповідача ОСОБА_2 також підлягають стягненню кошти у розмірі 3% річних від простроченої суми, за час фактичного прострочення та в межах позовних вимог в розмірі 7500,00 доларів США, що еквівалентно 203394,37 грн.

Ці факти встановлені судом та ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд оцінює докази наявні в справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно зясовує обставини на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, відповідно до ст. 213 ЦПК України.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що позивач сплатив судовий збір його, згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 81, 88, 213-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 03.09.2010 року суму у розмірі 50000,00 доларів США, що еквівалентно 1355962 (один мільйон триста пятдесят пять тисяч девятсот шістдесят дві) гривні 45 копійок та 3% річних в розмірі 7500,00 доларів США, що еквівалентно 203394 (двісті три тисячі триста девяносто чотири) гривні 37 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які не були присутні під час його проголошення в той самий строк з моменту отримання копії рішення.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Суддя: