АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22ц/796/3194/2017 Доповідач у суді апеляційної інстанції - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М. Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про зміну сторони у виконавчому проваджені у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», проданою її представником Гопкалом Олександром Григоровичем, на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження. Вважає, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, із заявою про заміну сторони її правонаступником має право звернутись також і заінтересована сторона.

У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, суд першої інстанції виходив з того, що право звернення до суду з вказаною заявою надано лише державному виконавцю або стороні виконавчого провадження, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» таким не є.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Судом установлено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2010 року, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанку» суму заборгованості за кредитним договором 71 488,99 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

20 квітня 2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №17, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

За змістом ч.1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження»у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, справа № 6-122 цс 13).

Суд першої інстанції не врахував зазначені правові норми і дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для заміни стягувача.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання заміни сторони у виконавчому провадженні на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 січня 2017 року скасувати, питання зміни сторони виконавчого провадження передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді