АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Остапчук Т.В.
№22-ц/796/3986/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Юрченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення,-

В С Т А Н О В И Л А

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017 року провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення зупинено до розгляду по суті касаційної скарги ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 р.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Зазначає, що у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року роз'яснено, що підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження судових рішень.

Вказує, що рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року набуло законної сили та було виконано в повному обсязі. На його підставі 20 січня 2016 року право власності на квартиру зареєстровано за позивачем. З цього моменту ОСОБА_2 є єдиним власником квартири та може вимагати захисту свого права власності в судовому порядку.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року зупинено лише виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року, однак це не призводить до зупинення або зникнення права власності позивача на квартиру.

Звертає увагу й на те, що у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд взагалі не мотивував, чому, на його думку, розгляд цієї справи неможливий до розгляду касаційної скарги відповідача по іншій справі,

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції вважав, що цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення не може бути розглянута до розгляду по суті касаційної скарги ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи у провадженні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ перебуває цивільна справа за касаційною скаргою ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Банк Комбіо», Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», про звернення стягнення на предмет іпотеки.

08 лютого 2017 року представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 заявила клопотання про зупинення провадження у справі, в зв'язку з тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.10.2016 року зупинено виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 року, на підставі якого і звернувся позивач до суду з позовом про виселення.

Згідно із п. 4ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які надані у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Разом з тим підставою зупинення провадження у справі не може бути касаційне оскарження попередніх судових рішень у справі.

Необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення, посилався на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно Іпотечного договору від 18.11.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кандзюбою О.Є. за реєстровим №3420, а саме: АДРЕСА_1 в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Лєон» в розмірі 5 619 201,87грн шляхом визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на предмет іпотеки: АДРЕСА_1. (а.с. 16-21)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року зупинено виконання рішення Печерського районного суду м.Києва від 25 серпня 2015 року до закінчення касаційного провадження у справі. (а.с. 75-76)

Зупиняючи провадження у справі, що переглядається, суд першої інстанції підставно виходив з того, що дана справа не може бути розглянута до розгляду по суті касаційної скарги ОСОБА_5 та її представників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2015 року, оскільки Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зупинено виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2015 року, на підставі якого ОСОБА_2 і звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою, виселення та вселення.

Отже, підставою для зупинення розгляду даної справи було зупинення виконання рішення суду, яким є реєстрація права власності та отримання відповідного документу, що підтверджує право власності позивача на спірну квартиру.

Оскільки право власності позивача на спірну квартиру є основоположним для вирішення заявлених ним вимог, суд першої інстанції підставно дійшов висновку щодо зупинення провадження в справі до скасування зупинення провадження у справі на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д.Українець

Судді М.І.Оніщук

В.А.Шебуєва