справа № 361/259/13-ц
провадження № 8/361/4/17
У Х В А Л А

01 листопада 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Латенко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року в справі №361/259/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку із нововиявленими обставинами,

установив:

У серпні 2016 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року в справі №361/259/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку із нововиявленими обставинами.

Заявник зазначала, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року в цивільній справі №361/259/13-ц за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки було частково задоволено вимоги позивача та в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №ML-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року в розмірі 76569,24 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 1933976,68 грн., з яких заборгованість по кредиту - 58559,43 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 468065,52 грн.; заборгованість по відсоткам - 18009,81 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 143952,41 грн.; заборгованість по пені - 1321958 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки №PCL 001/144/2007 від 26 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_2, а саме на: земельну ділянку площею 0,1851 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Літківська, кадастровий номер :01:089:0033, яка належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код 0, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), яка підлягає реалізації із застосування процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг України» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, р/р 3333, в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) від свого імені з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення процедури продажу будь-якій особі за початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 3219 грн.

Після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, а саме 25 липня 2013 року, заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі під час розгляду цієї справи.

Так, 29 грудня 2011 року заявник ОСОБА_1 уклала із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1851 га, що розташована за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Літківська, кадастровий номер :01:089:0033.

На той час і на момент розгляду вищевказаної цивільної справи, їй було відомо, що земельна ділянка належала продавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Харьківського міського нотаріального округу Харьківської області ОСОБА_4 14 жовтня 2011 року за реєстровим №1491 та на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЯД №931061, виданого Броварським районним відділом земельних ресурсів Київської області 17 листопада 2011 року.

Для розрахунку з ОСОБА_3 заявник 20 квітня 2012 року уклала кредитний договір №12Ф-4 з ПАТ «Брокбізнесбанк», і з метою виконання кредитного договору №12Ф-4, нею було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є вищевказана земельна ділянка.

ПАТ «Брокбізнесбанк» був залучений до цивільної справи в якості третьої особи та вступив у справу на стороні заявниці, стороні відповідача.

На початку 2015 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося з позовною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року у цивільній справі № 755/1519/15-ц за позовом ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено вимоги позивача в повному обсязі.

04 липня 2016 року заявник звернулася до ОСОБА_3 з листом, повідомивши про рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року та заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2015 року та просила допомоги в вирішенні їхньої спільної проблеми, адже в результаті купівлі-продажу були порушені її права, вона залишилася без земельної ділянки та з боргом.

Листом від 22 липня 2016 року ОСОБА_3 повідомив, що купив вищевказану земельну ділянку не в ОСОБА_2, а на відкритих торгах (аукціоні) з продажу майна підприємця банкрута ОСОБА_2 (третя особа по даній справі), які проводила Товарна біржа «Універсальний «Торговий двір» 14 жовтня 2011 року. ОСОБА_2 було визнано банкрутом на підставі постанови Господарського суду Харківської області по справі №5023/5870/11 від 03.08.2011 р. Вищевказану земельну ділянку, яка на той час належала боржнику ОСОБА_2, було включено до ліквідаційної маси та реалізовано ліквідатором шляхом проведення відкритих торгів (аукціону).

ОСОБА_3 перерахував гроші в розмірі 54400,00 гривень на рахунок №5706 у ПАТ «Універсал Банк» в місті Києві МФО 322001, код отримувача НОМЕР_1, отримувач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 (спеціальний депозитний рахунок, призначений для розподілу та погашення вимог кредиторів в процесі ліквідації).

Сума 54400,00 грн., виручена від продажу зазначеної земельної ділянки, була призначена для погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «ОТП Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» .

На час проведення прилюдних торгів 14 жовтня 2011 року та на час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня 2011 року у Державному реєстрі іпотек та у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна земельна ділянка не перебувала в тому числі й за договором іпотеки ЗАТ «ОТП Банк».

До листа ОСОБА_3 додав копії постанови Господарського суду Харківської області по справі №5023/5870/11 від 03.08.2011 р., протоколу проведення відкритих торгів №1 від 14.10.2011 р., постанови про визнання ОСОБА_2 банкрутом, інформаційної довідки від 22.07.2013 р. та інші.

Вважає, що обставини, про які повідомив їй ОСОБА_3 та надав докази, шо підтверджують ці обставини, є істотними для справи.

Посилаючись на викладене, просила суд скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ПАТ «Брокбізнесбанк», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з нововиявленими обставинами та призначити справу до нового розгляду.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 заяву підтримали та просили суд про її задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представники третьої особи ПАТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заяву підтримали, не заперечували проти її задоволення.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_9 не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду письмові заперечення, в яких просила суд відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

В судове засідання третя особа ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25 липня 2013 року та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2014 року, було частково задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ПАТ «Брокбізнесбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» за кредитним договором №ML-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року в розмірі 76569,24 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 1933976,68 грн., з яких заборгованість по кредиту - 58559,43 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 468065,52 грн.; заборгованість по відсоткам - 18009,81 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на день розрахунку 143952,41 грн.; заборгованість по пені - 1321958 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки №PCL 001/144/2007 від 26 листопада 2007 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_2, а саме на: земельну ділянку площею 0,1851 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Літківська, кадастровий номер :01:089:0033, яка належить ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код 0, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), яка підлягає реалізації із застосування процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу ТОВ «ОТП Факторинг України» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28Д, р/р 3333, в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) від свого імені з наданням всіх повноважень, необхідних для здійснення процедури продажу будь-якій особі за початковою ціною продажу, визначеною у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в сумі 3219 грн. (том №1 а.с.131-133, 229-232, том №2 а.с.22).

Також ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 08 грудня 2015 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_10, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року залишено без змін (том №2 а.с.72).

У Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено судам, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, не є нововиявленими обставинами. Отже, надання нового доказу, який відповідач ОСОБА_1 могла і в силу ст.ст. 10, 60 ЦПК України зобов'язана була надати при первісному розгляду справи, не може бути нововиявленою обставиною, а є звичайним доказом.

Окрім цього, заява про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами може бути подана стороною, яка бере участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому, така заява може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили, у разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку (відповідно до ст. 362 ЦПК України).

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2013 р. набрало законної сили 25.07.2013 р., а заява про перегляд зазначеного рішення подана до суду 03 серпня 2016 року.

Як наслідок, відповідачем ОСОБА_1 було пропущено трирічний строк для звернення до суду з заявою про перегляд рішення у звязку з нововиявленими обставинами.

Крім того, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що ухвала Господарського суду Харківської області від 05 грудня 2013 року справа №5023/3611/12 про визначення порядку використання коштів, які знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 скасована та наразі триває розгляд справи у Господарському суді Харківської області, що підтверджується постановою Харківського апеляційного Господарського суду від 28 травня 2015 року в справі №5023/3611/12, постановою Вищого Господарського суду України від 15 вересня 2015 року в справі №5023/3611/12, ухвалою Господарського суду Харківської області від 07 вересня 2016 року в справі №5023/3611/12 (том№2 а.с.106-108, 137-146).

Згідно ст.1 Закону України «Про Іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про Іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Іпотеку», в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Відтак, іпотека, згідно договору іпотеки №PCL-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року не є припиненою, внаслідок вимог ст.23 Закону України «Про Іпотеку», сам договір іпотеки є чинним, дійсним та діючим.

Відповідач ОСОБА_1 правомірно набула право власності на предмет іпотеки, але в силу ст. 23 Закону України «Про Іпотеку» у звязку з набуттям права власності на предмет іпотеки, остання прийняла усі права та обовязки, що передбачені умовами договору іпотеки.

Також слід зауважити, що у випадку, якщо до відома відповідача ОСОБА_1 не було доведено, під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_11, що земельна ділянка площею 0,1851 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Рожни, вул. Літківська, кадастровий номер :01:089:0033, перебувала у іпотеці, дана обставина не може бути підставою для висновків про відсутність обтяження даного майна іпотекою.

Отже, у разі переходу права власності на предмет іпотеки до іншої особи, у будь-який передбачений законодавством спосіб, іпотека зберігається і новий власник набуває прав та обовязків іпотекодавця. Обмеження щодо способів переходу права власності на предмет іпотеки, для яких іпотека не зберігається, законом не встановлено, а отже положення ст. 23 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню у будь-якому випадку.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про Іпотеку», майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно ст.33 Закону України «Про Іпотеку», в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відтак, внаслідок невиконання позичальником умов кредитного договору, позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має цілком законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки №PCL-001/144/2007 від 26 листопада 2007 року та вимог закону.

За таких обставин, суд приходить до правильного висновку про залишення заяви про перегляд рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 60, 74, 212, 361-364-1 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2013 року в справі №361/259/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у звязку із нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Київської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський