Справа № 336/2950/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого судді: Наумова О.О.,

при секретарі: Сергієнко С.О.,

за участю представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Панченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання договору іпотеки припиненим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.12.2007 року він з Закритим Акціонерним Товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є Публічне Акціонерне Товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі по тексту ПАТ «ПУМБ»)) уклав кредитний договір №5873662 на суму 200000,00 доларів США, який забезпечено договором іпотеки № 5874645 від 05.12.2007 року. В подальшому з його боку внаслідок всесвітньої фінансово-економічної кризи було припинено платежі до зазначеним вище кредитним договорам, внаслідок чого з боку відповідача було проведено примусові дії по отриманню коштів.

Згідно кредитного договору відповідач вчинив виконавчий напис нотаріуса, та було відкрито виконавче провадження по виконанню зазначеного документу по примусовому виконанню зобов'язань з боку відповідача на загальну суму 233384,95 доларів США та 298705,00 грн.

Протягом двох років з боку Шевченківського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції проводились всі необхідні дії по виконанню документу по примусовому стягненню заборгованості з нього, було проведено оцінку іпотечного майна та проведено публічні торги два рази які не відбулися в зв'язку з тим, що майно ніхто не купив. Державним виконавцем було запропоновано зазначене майно в рахунок погашення боргу отримати відповідачу, на що відповідач не погодився.

18.10.2012 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу відповідачу на підставі п.3 ч.1 ст.47 та ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».

18.01.2016 року відділом примусового виконання рішень управління Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на підставі того самого виконавчого напису 31204 від 22.07.2010 року відкрито виконавче провадження №49824564 та розпочата процедура стягнення та реалізації іпотечного майна, яке передано на реалізацію ДП «Сетам».

Відмова від часткового задоволення заборгованості за рахунок не реалізованого за наслідками торгів предмета іпотеки порушує права боржника на законне очікування прийняття предмета іпотеки в рахунок погашення заборгованості та штучно збільшує заборгованість боржника за кредитним договором. Тому просив припинити дію договору іпотеки №5874645 від 05.12.2007 року, укладений між позивачем та відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М., який зареєстрований в реєстрі за №6167451.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник відповідача позов не визнав, вважає вимоги позивача необґрунтованими, оскільки договір іпотеки є прямим доказом того, що відповідач має виключне та першочергове право звернення стягнення на заставне майно позивача. Відповідно, договір іпотеки діє до моменту припинення основного зобов'язання, кредитного договору про що надав суду письмові заперечення.

Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 05.12.2007 року уклали кредитний договір № 5873662 на суму 200000,00 доларів США, який забезпечили договорам іпотеки у відповідності до ЗУ «Про іпотеку» № 5874645 від 05.12.2007 року.

Згідно кредитного договору відповідач вчинив виконавчий написи нотаріуса № 1204 виданий 22.07.2010 року, яким звернуто стягнення на нежиле приміщення №1 першого поверху літ.А-2 будівлі літ.Б, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 на задоволення вимог відповідача у сумі 233384,95 доларів США та 298705,00грн. з яких заборгованість за кредитом - 195023,74 долара США, заборгованість за процентами - 38361,21 долара США, пеня - 120656,14 грн., штрафи 178049,70 грн.

Судом встановлено, що ВДВС було проведено оцінку іпотечного майна та проведено публічні торги.

З постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 08.10.2012 року вбачається, що повторні торги з реалізації переданого майна не відбулись в зв'язку з відсутністю купівельного попиту.

Статтею 49 Закону України «Про іпотеку» із змінами, внесеними згідно із Законами України від 15.12.2005 р. N 3201-IV, від 06.07.2010 р. N 2435-VI, від 15.12.2005 р. N 3201-IV, від 22.09.2011 р. N 3795-VI передбачені наслідки оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися. Зокрема, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Отже, зазначена норма Закону є диспозитивною, а тому не зобов'язує іпотекодержателя на придбання предмету іпотеки у рахунок погашення боргу у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, а надає таке право.

Крім того, норми Закону України «Про виконавче провадження» не містять обов'язку Банку, під страхом припинення іпотеки, прийняти нереалізоване майно.

Відтак, відмова іпотекодержателя від залишення за собою предмета іпотеки в рахунок погашення боргу після того, як прилюдні торги не відбулися, не є підставою для обов'язкового припинення іпотеки. У разі відмови від нього іпотекодержатель не позбавляється можливості задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в інший, визначений договором спосіб.

Зокрема, способи звернення стягнення на предмет іпотеки сторони визначили у п. 4.2 іпотечних договорів укладених між ними.

Згідно ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання, або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою, другою статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Підстави припинення іпотеки передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Також згідно зі ст. 49 Закону України «Про іпотеку» якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року в справі за № 6-133цс17, яку необхідно враховувати при застосування норм права, Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України. Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом.

Відтак, те, що за результатами третіх прилюдних торгів Банк не скористався своїм правом придбати предмет іпотеки не є підставою для припинення іпотеки.

А тому, беручи до уваги те, що на час розгляду справи по суті, основне зобов'язання за кредитним договором не припинено, а тому продовжує дію й іпотека, як забезпечення виконання цього зобов'язання, ОСОБА_3 не виконуються умови договору і не вживаються заходи щодо погашення заборгованості за кредитним договором, тому суд дійшов висновку, що правові підстави для припинення договору іпотеки за рішенням суду на підстві ст. 49 Закону України «Про іпотеку» відсутні.

За таких обставин, позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 590, 593, 599 ЦК України, ст. 1, 49 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання договору іпотеки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Наумов