Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЛуспеника Д.Д.,
суддів:Журавель В.І.,Закропивного О.В.,
Хопти С.Ф., Штелик С.П.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя - 1», державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - начальник відокремленого структурного підрозділу «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя - 1» Сидоренко Сергій Васильович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на підставі контракту від 13 січня 2004 року вона працювала у відокремленому структурному підрозділі «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя - 1» державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Придніпровська залізниця») на посаді провідника пасажирського вагону. Строк дії контракту встановлено до 27 липня 2016 року. 10 листопада 2015 року її звільнено з роботи за п. п. «а» п. 18 контракту - встановлення факту перевезення одного і більше безквиткових пасажирів.

Зазначала, що звільнення проведено без законних підстав, оскільки в порушення п.20 контракту її не повідомлено про таке звільнення належним чином; відсутній факт перевезення безквиткових пасажирів, оскільки 25 жовтня 2015 року вона допустила на станції Запоріжжя-1 до вагону сім безквиткових пасажирів, які були позбавлені можливості придбати квиток у касі у зв'язку з припиненням продажу квитків за 10 хвилин до відправлення потягу, про такі дії негайно повідомила провідника пасажирського вагону з правом продажу квитків, який не оформив проїзні документи пасажирам внаслідок дій ревізійної комісії. Крім того, до безквиткових пасажирів не було застосовано заходи адміністративного стягнення.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_6 просила визнати незаконним та скасувати наказ № 1028/ос від 10 листопада 2015 року про її звільнення з посади провідника пасажирського вагону; поновити її на роботі; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та 10 тис. грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним звільненням.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення судів та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі контракту від 13 січня 2004 року ОСОБА_6 працювала у ДП «Придніпровська залізниця» на посаді провідника пасажирського вагону. Строк дії контракту встановлено до 27 липня 2016 року.

25 жовтня 2015 року під час перевірки приміського поїзда № 6803 сполученням «Запоріжжя-Енергодар» працівниками НКРС Придніпровської залізниці було виявлено проїзд безквиткових пасажирів та складено акт форми ЛУ-4 № 005206 від 25 жовтня 2015 року про перевезення 7 безквиткових пасажирів від станції «Запоріжжя» до станції «Енергодар».

10 листопада 2015 року ОСОБА_6 звільнено з роботи за п. п. «а» п. 18 контракту - встановлення факту перевезення одного і більше безквиткових пасажирів.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійними підставами для припинення трудового договору.

Пунктом 4.1-4.2 контракту в редакції , викладеній у додатковій угоді до контракту від 05 червня 2014 року, передбачений обов'язок позивача чесно та сумлінно виконувати вимоги діючої «Інструкції провідника пасажирського вагону ЦЛ-0038» та інші нормативні документи, що регламентують порядок роботи провідника пасажирського вагону, здійснювати посадку у вагон лише при наявності проїзних документів, які надають право на проїзд та посвідчує особу пасажира. «Інструкція провідника пасажирського вагону ЦЛ-0038» затверджена та введена в дію наказом від 01 вересня 2003 року № 234-Ц.

Відповідно до п. 8.2 Інструкції провідника пасажирських вагонів провідник пасажирського вагону несе дисциплінарну відповідальність згідно з законодавством про працю та Положенням про дисципліну працівників залізничного транспорту за порушення трудової дисципліни та посадових обов'язків, зокрема: перевезення безквиткових пасажирів та надлишкової ручної поклажі.

Згідно положення про взаємодію провідника пасажирського вагона (з правом продажу квитків) моторвагонного депо та провідника пасажирського вагона пасажирського вагонного депо (дільниці) у приміських поїздах з локомотивною тягою, затвердженого наказом начальника Придніпровської залізниці № 250/Н від 13 квітня 2012 року, провідник пасажирського вагону зобов'язаний під час посадки у потяг перевіряти у пасажирів наявність та правильність оформлення проїзних, безкоштовних документів на станціях, де є квиткові каси (п. 4.2.2.); не допускати у вагон безквиткових пасажирів на станціях, де є квиткові каси (п. 5.2.2); несе відповідальність за наявність у вагоні безквиткових пасажирів, які здійснили посадку на станціях, де працюють квиткові каси (п. 6.2.2).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди виходили із того, що, допустивши до вагону потягу безквиткових пасажирів, які здійснили посадку на станціях, де працюють квиткові каси, ОСОБА_6 порушила вимоги нормативних документів, які регламентують порядок роботи провідника пасажирського вагону, що свідчить про неналежне виконання нею своїх посадових обов'язків, є порушенням умов укладеного з нею контракту та порушенням трудової дисципліни.

Із такими висновками погодитися не можна.

Згідно положень п. 32.11. Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку Українивід 27 грудня 2006 року № 1196 (у редакції станом на 25 жовтня 2015 року), продаж квитків на станціях та зупинкових пунктах організовує залізниця залежно від місцевих умов.На всіх станціях і зупинкових пунктах приміської зони, де кількість проданих квитків становить 50 і більше за добу, відкриваються квиткові каси. На станціях і зупинкових пунктах, де обсяг продажу менший 50 квитків, суб'єкти господарювання можуть встановлювати інший порядок продажу з урахуванням місцевих умов (на окремих дільницях провідниками вагонів чи роз'їзними квитковими касирами, касирами-контролерами, провідниками-контролерами тощо).

У п. 1.7. Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України визначено, що пункт пасажирський зупинковий - це пункт на перегоні, що не має колійного розвитку і призначений тільки для посадки та висадки пасажирів; пункт продажу проїзних документів (квитків) - мережа залізничних квиткових кас, де здійснюється оформлення проїзду, повернення платежів за невикористані проїзні документи, інші операції, пов'язані з перевезенням, об'єднаних спільним обліком та звітністю. Окремим пунктом продажу може бути також одна каса.

Згідно п. 5.2.3. положення про взаємодію провідника пасажирського вагону (з правом продажу квитків) моторвагонного депо та провідника пасажирського вагона пасажирського вагонного депо (дільниці) у приміських поїздах з локомотивною тягою при посадці на зупинкових пунктах пасажира, який не має квитка, провідник пасажирського вагону потягу зобов'язаний відразу після його посадки у вагон повідомити по радіостанції провідника пасажирського вагону (з правом продажу квитків) про наявність (кількість) пасажирів, які здійснили посадку у вагон без проїзних документів. Оформлення проїзних документів таким пасажирам здійснюється провідником пасажирського вагону (з правом продажу квитків) відповідно до п. п. 2, 9 наведеного положення.

Правомірність вчинених дій щодо посадки безквиткових пасажирів ОСОБА_6 обґрунтовувала посиланням на наказ ДП «Придніпровська залізниця» від 16 березня 2015 року № 109/Н, яким введено послугу «Оформлення провідником пасажирського вагону (у поїздах приміського сполучення) проїзного документа у приміському сполученні» на ДП «Придніпровська залізниця». За змістом п. п. 3.1., 3.3. цього наказу, послуга надається провідниками пасажирського вагону (у поїздах приміського сполучення) моторвагонних депо ДП «Придніпровська залізниця»; плата за оформлення проїзного документа в поїздах приміського сполучення стягується з пасажирів, які здійснили посадку на станціях, де є приміські квиткові каси. Якщо пасажир не зміг придбати квиток через касу не з власної вини (графік роботи квиткової каси), плата за послугу не стягується.

Вирішуючи спір, суди у порушення вимог ст. ст. 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215, 303, 315-316 ЦПК України не дослідили чинність наказу ДП «Придніпровська залізниця» від 16 березня 2015 року № 109/Н; не встановили, чи встановлює цей наказ інший порядок продажу квитків на приміські потяги шляхом оформлення проїзних документів провідником пасажирського вагону (з правом продажу квитків) незалежно від наявності квиткової каси на станції; чи не виключає безквитковість проїзду пасажирів зміст наведеного наказу та обставини повідомлення ОСОБА_6 провідника пасажирського вагону (з правом продажу квитків) про наявність пасажирів, які здійснили посадку у вагон без проїзних документів.

Враховуючи те, що внаслідок допущених судами порушень не встановлено істотні для правильного вирішення спору обставини, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції за ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик