Справа № 6-5701/11
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

за участі секретаря Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою у якій просить визнати виконавчий лист № 6-5701/11 виданий Дніпровським районним судом м. Києва 27.12.2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги заяви мотивує тим, що 27.12.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-5701/11 на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі № 922/10 про стягнення з нього на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості.

Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання закінчився 27.12.2013 року.

29 грудня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із заявою про виправлення описки у виконавчому листі з метою його подальшого пред'явлення до органів державної виконавчої служби для його примусового виконання.

Заявник вважає, що у зв'язку із тим, що банком було пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, слід визнати вищевказаний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з'явилися, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомлено не було, що відповідно до положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2012 року, постановленою у цивільній справі № 6-5701/11 за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вимоги заяви було задоволено та видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості у розмірі 170 953,89 грн. та витрат пов'язаних із вирішенням спору третейським судом у розмірі 32 109,53 грн. (а.с. 73-74).

Згідно запису у довідковому листі до справи, представнику ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчий лист був виданий 13.03.2014 року.

Відповідно ч. 4 ст. 369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що ПАТ «Укрсоцбанк» було пропущено визначений законом строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Проте суд не може прийняти до уваги вказані доводи, як підставу для задоволення заяви, виходячи із наступного.

Як убачається із узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема є пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

З матеріалів справи не вбачається, що виконавчий лист стягувачем пред'являвся на примусове виконання до органів державної виконавчої служби.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Верховним Судом України у справі № 6-599цс16 при прийнятті постанови від 13.04.2016 року викладена правова позиція, якою визначено, що виконавче провадження згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» є завершальною стадією судового провадження. З огляду на зазначене ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження, оскільки така ухвала унеможливлює виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора, тому перешкоджає подальшому розгляду та провадженню у справі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що відсутні докази перебування виконавчого листа на примусовому виконанні, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 293, 369 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа № 6-5701/11 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 13.03.2014 року таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя