Справа № 153/1572/16-ц Провадження № 22-ц/772/1966/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 39Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.,

за участі секретаря Ліннік Я.С., позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2017 року,

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 03 січня 2001 року у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області померла її бабуся ОСОБА_6.

За життя, а саме 14.05.1991 року померла склала на позивача заповіт, яким заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося. Заповіт не змінено і не відмінено.

До дня смерті ОСОБА_6 вона проживала з останньою в її житловому будинку, здійснювала постійний догляд за нею, а після смерті несла всі витрати на її поховання. Після її смерті вона продовжувала проживати у будинку бабусі до 12 січня 2003 року і є зареєстрованою у цьому ж будинку, тобто вона фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, однак свідоцтво про право на спадщину не отримувала.

Вважаючи, що може мати місце порушення її майнових прав на спадкове майно ОСОБА_6, з метою оформлення належним чином своїх спадкових прав, вона звернулася до суду із даною позовною заявою та просила встановити факт, що вона прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено. Встановлено факт прийняття ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадщини у порядку спадкування за заповітом, що відкрилася після смерті її бабусі ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, вважав доведеним той факт, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року, так як вступила в управління та володіння спадковим майном.

Колегія суддів погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо спадкування після смерті ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року, правильним є висновок судів першої інстанцій, що вони регулюються нормами ЦК УРСР.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК Української PCP 1963 року (діяли на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи зміст ст. 57 ЦПК України, прийняття спадщини шляхом вступу в управління чи володіння спадковим майном може підтверджуватися будь-якими фактичними даними, на підставі яких встановлюється наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 померла 03 січня 2001 року у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №370149 виданого повторно 06 грудня 2016 року (а.с. 5).

За життя ОСОБА_6 склала заповіт від 14 травня 1991 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті вона все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своїй онуці ОСОБА_2 (а.с. 6).

На момент смерті ОСОБА_6 до складу спадщини увійшло спадкове майно, яке складалося із будинковолодіння № 20 по вул. Ватутіна в с. Лаврівка Ямпільського району Вінницької області, права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства Рідний край, права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності правонаступника КСП Перемога, грошових вкладів з належними відсотками та всіма видами нарахувань, що зберігаються в Вітрівській філії ощадбанку 2915/037 на рахунку №079000112 та в Ямпільському відділенні 2915 на рахунку №010995.

На спадкове майно, а саме, право власності на майновий пай, право на земельний пай та грошові вклади, 30 червня 2008 року державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я відповідача ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року, ОСОБА_2 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_2 і продовжувала проживати до січня 2003 року, що підтверджується актом обстеження проживання ОСОБА_2 від 12.12.2016 року (а.с. 8). Згідно погосподарської книги вона досі зареєстрована за цією адресою.

Із акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 від 12.12.2016 року вбачається, що позивач хоронила свою бабусю ОСОБА_6 Зазначене підтверджується і довідкою №1138 від 12.12.2016 року виданої виконкомом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с. 9).

Згідно довідки №1140 від 12.12.2016 року виданої виконкомом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконкому Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області ОСОБА_6 до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3 і з нею в одному будинку по вулиці (Ватутіна) Покровська,20 однією сімєю проживала її онука ОСОБА_2 та продовжувала проживати в цьому будинку до 12 січня 2003 року, зареєстрована в даному будинку до сьогодні (а.с. 12).

Відповідно до довідки №1149 від 15.12.2016 року виданої виконкомом Тростянецької сільської ради Ямпільського району Вінницької області позивач після смерті ОСОБА_6 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с. 13).

ОСОБА_8 того, факт вступу позивача в управління та володіння спадковим майном покійної бабусі підтвердили в суді першої інстанції свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8

За таких обставин, колегія суддів вважає доведеним факт прийняття спадщини ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, яка померла 03 січня 2001 року у селі Лаврівка Ямпільського району Вінницької області.

Доводи апеляційної скарги носять формальний характер, не підтверджені відповідними доказами в порядку ст. 60 ЦПК України, а тому такий висновок не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: