10 березня 2017 року Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,
при секретарі Бридня О.Л,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Златоустівської сільської ради, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон, які не досягли 16 річного віку, без згоди матері,
27.02.2017 року позивач звернувся до суду із названим позовом, посилаючись на те, що відповідач є матір'ю його дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час відповідач виїхала до Російської Федерації до своїх батьків і кличе його з дітьми до себе, зв'язок вони підтримують по телефону, отримати від неї нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дітей до Російської Федерації не має можливості, тому просив надати йому дозвіл на виїзд дітей за межі України без згоди та супроводу матері строком на три місяці, до 24.06.2017 року.
Позивачка у судове засідання не з'явився, у своїй заяві просив розглянути справу за його відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена по час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 226 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проти задоволення позову не заперечував.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до змісту статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом встановлено, що сторони 02 жовтня 1999 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.5).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).
Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Беручи до уваги те, що відповідач не може надати згоду на виїзд її дітей разом із батьком за межі України до Російської Федерації, враховуючи інтереси дітей, суд вважає, що надання дозволу на виготовлення дітям проїзного документу для виїзду за кордон та надання дозволу на виїзд за кордон без згоди та супроводу матері необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 7, 150, 155 Сімейного Кодексу України, статтею 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України», статті 9 Конвенції про права дитини, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Златоустівської сільської ради, про надання дозволу на виїзд дітей за кордон, які не досягли 16 річного віку, без згоди матері - задовольнити.
Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю міста Горлівка Донецької області, вивезти за межі України, до Російської Федерації, неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку села Златоустівка Волноваського району Донецької області, неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, без згоди та супроводу матері - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки села Златоустівка Волноваського району Донецької області, та дозволити йому оформити документи для тимчасового виїзду неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки села Златоустівка Волноваського району Донецької області, неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України строком дії три місяці, тобто до 24 червня 2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуте Волноваським районним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/805/17, провадження № 2/221/424/2017 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя Волноваського

районного суду Є.І.Мохов