РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Прохоренко В.В.,

секретар Башинська Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, зазначаючи, що 01.03.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб.

За час перебування у шлюбі ними за спільні грошові кошти куплено автомобіль КІА SPORTAGE 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому автомобіль відповідно до положень ст.60 СК України є спільним майном подружжя.

З огляду на те, що домовленості між ними щодо розподілу спільного майна та порядку користування ним не досягнуто, позивач просила суд провести поділ автомобіля і виділити їй на праві особистої власності 1/2 частину транспортного засобу КІА SPORTAGE 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

В судове засідання позивач не зявилася надала повноваження представнику, який позовні вимоги підтримав із підстав зазначених у позові.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначав про те, що спірний автомобіль не є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний ним за кредитним договором, погашення кредиту проводив він особисто до теперішнього часу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно до ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Стаття 57 СК України передбачає, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Отже, відповідно до загальних правових норм, які регулюють сімейні правовідносини подружжя, належність майна до спільної сумісної власності визначається не тільки фактом придбання майна під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні кошти або спільна праця подружжя.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 07 вересня 2016 року у справі 6 - 801цс16, яка є обовязковою для суду в частині застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

Так, матеріалами справи підтверджено, що сторони зареєстрували шлюб у березні 2003 року, на теперішній шлюбні відносини припинені.

За час перебування у шлюбі, в 2008 році був придбаний автомобіль КІА SPORTAGE 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1., за кредитним договором № Ф0806597, укладеним між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк». Кредитні зобовязання відповідача на час розгляду справи не погашені, сума боргу становить 39 343, 44 грн.

Відповідно до положень частини 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені вище норми матеріального права, суд вважає, що хоча автомобіль і був придбаний у період шлюбу, але за кредитним договором укладеним між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» погашення, якого проводилося відповідачем, а позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що є її обовязком відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, на підтвердження погашення кредиту спільними грошовими коштами подружжя, тому спірне майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, ст. ст. 57, 60 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволення позову ОСОБА_1відмовити за необґрунтованістю.

Вжиті заходи забезпечення позову ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2016 року про накладення арешту на транспортний засіб Kia Sportage, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_2, у даній справі підлягають скасуванню після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.

Суддя В.В. Прохоренко