Справа № 649/704/17
Провадження №2/649/262/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2017 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Гапоненко Р.В.

секретаря судового засідання Стрюк І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, мотивуючи позовні вимоги тим, що 01.10.2015 року ОСОБА_2 (надалі - «Відповідач») під розписку позичив у неї гроші у сумі 2000 доларів США та 10000 грн. 20.08.2016 року відповідач повернув частину боргу у розмірі 1000 доларів США. За домовленістю сторін гроші позичалися під 5 % на місяць. Станом на 01.03.2017 року сума боргу складала 2200 доларів США та 18500 грн. Вказані кошти Відповідач зобов'язався повернути їй частинами щомісячно по 400 доларів США починаючи з 01.06.2017 року. Після початку терміну погашення позики вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою повернути суму позики. Але це зобов'язання ним не виконане, з 01.06.2017 року жодної суми проплачено не було. Частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. З урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 09.08.2017 року розмір основного боргу становить: 25,73 грн. х 2200 дол США = 56606,00 грн.+ 18500,00 грн. = 75106,00 грн. Відповідно до ст.с т. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, внаслідок прострочки виконання свого зобов'язання за договором позики відповідач крім виплати основної суми боргу з урахуванням інфляції, повинен сплатити на її користь проценти на рівні 5% за місяць, виходячи з такого розрахунку. Кількість днів прострочення повернення позики (основного боргу): з 01.06.2017 року по 09.08.2017 року - 70 днів. Інфляційне збільшення боргу становить 1201,69 грн. Сума відсотків за користування грошовими коштами за період з 01.03.2017 року по 09.08.2017 року складає 20278,60 грн.Отже на її користь відповідач повинен сплатити 75106,00 грн. основного боргу, 20278,60 грн. -відсотків передбачених договором та 1201,69 грн. інфляційнийх втрат. разом - 96586,29 грн. Відповідно до статей 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зазначені обставини підтверджуються прикладеними доказами. Враховуючи вище зазначене, а також керуючись ст. ст. 526, 536, 625, 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. 3, ч. 1 ст. 88, п. 7 ч. 6 ст. 130, ч. 1, 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, 96586,29 грн. боргу за договором позики, в т.ч. 75106,00 грн. основного боргу, 20278,60 грн. - відсотків передбачених договором та 1201,69 грн. інфляційних втрат; судові витрати покласти на відповідача.

До відкритого судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно до розписки від 01.10.2015 року, написаною відповідачем власноручно, між позивачем та відповідачем укладено усний договір позики за яким позивач надала, а відповідач отримав грошові кошти, у розмірі 2000,00 доларів США та 10000,00 грн., під 5% місячних. Згідно розписки від 20.08.2016 року, , написаною відповідачем власноручно, відповідач повернув позивачу борг в розмірі 1000,00 доларів США. Згідно до розписки від 01.03.21017 року, написаною відповідачем власноручно, останній винен позивачу 2200,00 грн. та 18500,00 грн. Згідно даних Національного Банку України станом на 09.08.2017 року вартість 100,00 доларів США тсановить 2573,2557 грн. До теперішнього часу, отримані від позивача кошти відповідач не повернув.

Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач свої зобов'язання за усним договором позики виконав належним чином, надавши відповідачеві грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США та 10000,00 грн.. Відповідач зобовязання за договором позики не виконав та продовжує ухилятись від виконання зобов'язання, що є порушенням законних прав позивача.

Згідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 218 Цивільного кодексу України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Враховуючи наявність у позивача розписки від 01.03.21017 року, що написана відповідачем власноручно, суд вважає, що при укладені договору позики дотримана його письмова форма.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно до інформації офіційного сайту Національного Банку України, офіційний курс української гривні відносно долару США, станом на 09.08.2017 року становив 2573,2557 грн. (за 100,000 доларів США).

Згідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача отриману ним суму боргу за договором позики з урахуванням процентів від суми позики та інфляції.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір у розмірі 965,86 грн.

На підставі ст.ст. 218, 526, 630, 1046-1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 74, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, 96586,29 грн. (девяносто шість тисяч пятсот вісімдесят шість гривень двадцять девять копійок) боргу за договором позики, в т. ч. 75106,00 грн. основного боргу, 20278,60 грн. - відсотків передбачених договором та 1201,69 грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, сплачений судовий збір у розмірі 965,86 грн. (девятсот шістдесят пять гривень вісімдесят шість копійок).

Рішення суду може бути оскаржене через Великолепетиський районний суд до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА:

Суддя Р.В. Гапоненко

ОСОБА_4 Стрюк