Провадження № 2/161/660/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Козак О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що восени 2014 року між ним та відповідачем була досягнута домовленість, згідно якої остання отримала від нього кошти в сумі 7000 доларів США та зобовязалася продати йому за договором купівлі-продажу належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,06 га з будинком, що знаходиться в с. Промінь Луцького району Волинської області.

При цьому, з метою унеможливлення відчуження відповідачем вказаної земельної ділянки третім особам, остання передала йому оригінали правовстановлюючих документів, а документи на будинок пообіцяла передати пізніше, оскільки вони ще оформлялися.

Вказує, що відповідач тривалий час уникала від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу земельної ділянки та будинку, а тому 04.10.2016 року при зустрічі остання написала розписку, де підтвердила факт усної домовленості про продаж земельної ділянки та будинку і факт отримання нею коштів.

Однак, 09.10.2016 року з інформаційної довідки Державного земельного кадастру йому стало відомо, що ще 15.09.2015 року право власності на вказану земельні ділянку шляхом виготовлення дублікатів правовстановлюючих документів, було переоформлено на третю особу.

У звязку з чим, просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь 7000 доларів США у гривневому еквіваленті, моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши представлені письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із розписки від 04.10.2016 року, восени 2014 року ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 кошти в сумі 7000 доларів США за продаж земельної ділянки з будинком в с. Промінь Луцького району (а.с. 5).

Разом з тим, як слідує із договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.09.2015 року, ОСОБА_4 відчужила спірну земельну ділянку ОСОБА_5 (а.с. ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Як встановлено в судовому засіданні, жодні договірні відносини щодо відчуження земельної ділянки та будинку між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не укладалися, отримані кошти останньою, що стверджується письмовим правочином, не повернуті, хоча майно, за які вони призначались, відчужено іншій особі, а тому, суд приходить до висновку, що відповідач набула грошові кошти без достатніх правових підстав, а тому їх слід стягнути з останньої на користь позивача.

Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 182910,00 грн. безпідставно набутих коштів, згідно курсу НБУ на час ухвалення рішення.

При цьому, не заслуговують на увагу доводи представника відповідача та показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про належність отриманих коштів ОСОБА_4 батькам дружини позивача, оскільки вони в даному випадку є неналежними засобами доказування.

Водночас, не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди, оскільки вказані договірні відносини не передбачали можливості їх стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1829,10 грн. судового збору пропорційно до задоволених вимог.

На підставі ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, керуючись ст. ст. 533, 1212 ЦК України, ст. 526 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті кошти в сумі 182910 (сто вісімдесят дві тисячі девятсот десять) грн. 00 коп. та 1829 (одну тисячу вісімсот двадцять девять) грн. 10 коп. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк