УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 30 червня 2000 року він займав посаду директора Середньоводянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рахівського районного управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - Середньоводянська ЗОШ І‑ІІІ ступенів).

Наказом начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області (далі - управління) від 27 лютого 2015 року № 55-к його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.

Підставою видачі зазначеного наказу стала службова записка від 27 лютого 2015 року заступника начальника та головного спеціаліста управління, якими на виконання наказу управління від 26 лютого 2015 року «Про відрядження працівників управління освіти, молоді та спорту Рахівської РДА» щодо законності видачі документа про освіту учениці ОСОБА_5.було здійснено розгляд скарги на місці і встановлено, що вказана учениця не з'явилася на державну підсумкову атестацію по хворобі, про що свідчить довідка лікарської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини с. Біла Церква від 25 квітня 2014 року № 121.

Однак відповідно до довідки Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області ОСОБА_5 на території району протягом червня 2014 року не перебувала.

Крім того, 4 березня 2015 року під час проведення перевірки харчування учнів школи було встановлено, що організація харчування здійснюється дирекцією школи через підприємця ОСОБА_6 у шкільній їдальні, який не в повній мірі дотримується вимог наказу МОЗ України та МОН України про заборону окремих продуктів харчування. Також виявлено продукти з простроченим терміном реалізації.

Наказом управління від 5 березня 2015 року № 62-к його притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догану.

Наказом начальника управління від 6 березня 2015 року № 65-к його звільнено на підставі за п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, і залишено на посаді вчителя історії.

Позивач вважав звільнення незаконним, оскільки наказ від 27 лютого 2015 року виданий відповідачем після спливу шести місяців з дня видачі ним наказу від 15 серпня 2014 року № 36 «Про допуск учениці ОСОБА_5. до складання ДПА за курс базової середньої освіти», а наказ від 5 березня 2015 року є таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки він не є особою відповідальною за організацію гарячого харчування в школі.

Крім того, звільнення з роботи було проведено відповідачем у період його тимчасової непрацездатності, коли він перебував на лікуванні.

Ураховуючи викладені обставини, з урахуванням уточнень просив скасувати накази про притягнення його до дисциплінарної відповідальності від 27 лютого 2015 року, від 5 березня 2015 року та від 6 березня 2015 року, поновити його на посаді директора школи, стягнути з відповідача різницю між заробітною платою директора та вчителя історії, а також 50 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 8 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Скасовано накази начальника управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області від 27 лютого 2015 року № 55-к, від 5 березня 2015 року № 62-к та від 6 березня 2015 року № 65-к про притягнення ОСОБА_4, директора Середньоводянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, до дисциплінарної відповідальності - догани та його звільнення.

Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Середньоводянської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Стягнуто з відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_4 середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу із 6 березня 2015 року по день ухвалення судового рішення в розмірі 99 378 грн 40 коп.

Стягнуто з відділу освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області на користь ОСОБА_4 1 700 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2017 року рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 8 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 40, 147, 148 КЗпП України, надавши належну правову оцінку поданим сторонами доказам (ст. 212 ЦПК України), з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що оспорювані позивачем накази управління освіти, молоді та спорту Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області видані з дотриманням вимог трудового законодавства.

Зокрема, наказ від 27 лютого 2015 року № 55 про оголошення ОСОБА_4 догани виданий із дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 148 КЗпП України, оскільки таке дисциплінарне стягнення було накладено не у зв'язку з видачею наказу від 15 серпня 2014 року «Про допуск учениці ОСОБА_5. до складання ДПА за курс базової середньої освіти», а у зв'язку з відсутністю протоколів екзаменаційної комісії та включенням до протоколу ОСОБА_8, який участі в екзаменаційній комісії не брав.

Що стосується догани на підставі наказу від 5 березня 2015 року, то відповідно до п. 2 Посадової інструкції виховної роботи школи директора Середньоводянської ЗОШ І-ІІІ ступенів до основних напрямків діяльності директора школи відноситься: організація (освітньої) навчально-виховної роботи школи; забезпечення адміністративно-господарської (виробничої) роботи школи; забезпечення дотримання норм і правил техніки безпеки в школі. Отже, ОСОБА_4 був відповідальною особою за організацію гарячого харчування учнів у школі.

Крім того, наказом управління від 8 вересня 2016 року № 519-к внесено зміни до п. 1 наказу від 6 березня 2015 року № 65-к щодо дати звільнення ОСОБА_4 з посади директора школи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, залишивши його на посаді вчителя історії з 23 березня 2015 року. Даний наказ позивачем не оспорений. Тому його звільнення з 23 березня 2015 року після виходу з лікарняного є правомірним.

Колегія погоджується з такими висновками.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції із урахуванням встановлених обставин справи дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують і зводяться до оцінки доказів, проте згідно зіст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
О.В. Закропивний С.Ф. Хопта