У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Полтавської області від

31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 13 липня 2015 року між нею та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Залізничні шляхи» (далі - ПАТ «СК «Залізничні шляхи») укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу. Згідно вказаного договору забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1.

12 вересня 2015 року із застрахованим автомобілем стався страховий випадок внаслідок неправомірних дій третіх осіб.

ПАТ «СК «Залізничні шляхи» здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 33 358 грн 21 коп., але цей розмір відшкодування не відповідає дійсній вартості відновлювального ремонту, яка становить

76 730 грн 00 коп.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просила стягнути з ПАТ «СК «Залізничні шляхи» на свою користь 43 371 грн 79 коп. недоплаченого страхового відшкодування.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від

31 січня 2017 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення по суті позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що страховик не зобов'язаний здійснювати страхове відшкодування за скриті пошкодження транспортного засобу, у випадку, якщо страхувальник повідомив про них з порушенням строків, встановлених договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ПАТ «СК «Залізничні шляхи» сплатило 33 358 грн 21 коп. - вартость відновлюваного ремонту згідно висновку комплексної судової транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи та Закону України «Про страхування».

Висновки суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що автомобіль «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1, належить на праві власності ОСОБА_2

13 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ «СК «Залізничні шляхи» було укладеного договору № 07/59 про добровільне страхування даного наземного транспорту, який було пошкоджено невідомими особами 12 вересня 2015 року.

По факту пошкодження автомобіля уповноважена особа ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, але отримав відповідь, що в даній події ознак кримінального правопорушення не виявлено.

14 вересня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ПАТ «СК «Залізничні шляхи» з заявою про виплату страхового відшкодування, яке було виплачено у розмірі 33 358 грн 21 коп. на підставі звіту № 9/5 про оцінку вартості відновлювального ремонту даного транспортного засобу, складеного 25 вересня 2015 року ФОП ОСОБА_4

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно вимог розділу № 4 «Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу» визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ базується на нормах ЦК України, ГК України, інших нормативно-правових актах щодо необхідності полагодження пошкодженого майна (виконання робіт, необхідних для його відновлення тобто відновлювального ремонту) у разі можливості його відновлення або відшкодування потерпілому реальної вартості витраченого майна.

Відновлювальний ремонт за вимогами до його проведення ґрунтується на нормативно-технічних документах виробника КТЗ. У разі відсутності вимог виробника КТЗ щодо проведення відновлювального ремонту, слід керуватися нормативними актами, які регулюють проведення ремонту та визначення його вартості, даною Методикою зокрема, та державними стандартами України тощо.

Відновлювальний ремонт та визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, здійснюється на принципах: відновлення права особи користуватися КТЗ у тому технічному стані та з такими ж споживчими властивостями, які мали місце до пошкодження; технічної можливості відновлювального ремонту; економічної доцільності відновлювального ремонту.

Принцип економічної доцільності відновлювального ремонту КТЗ передбачає, що відновлювальний ремонт є доцільним лише за умови, що його вартість підвищує ринкову вартість КТЗ, проте не перевищує її.

Суд апеляційної інстанції, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, а фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду з їх оцінки.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2016 року, рішення апеляційного суду Полтавської області від

31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Залізничні шляхи» про стягнення страхового відшкодування, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович