Справа № 202/1552/17
Провадження №2/202/1230/2017
УХВАЛА

14 березня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариситва з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-транспортна компанія» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, у якому просив зобовязати ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» надати позивачу книгу протоколів зборів учасників ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» та засвідчені витяги з неї за період з 2015 року до 28 листопад 2016 рік, звіти про фіна6нсово-госпождарську діяльність ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2014-2016 роки, річний баланс ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2015 рік, протоколи зборів учасників ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» від 25 вересня 2013 року, стягнути з ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» заборгованість у вигляді дивідендів за 2014-2015 роки в сумі, яка буде визначена на момент надання відповідачем звітів про фінансово-господарську діяльність за 2014-2016 роки, річний баланс ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2015 рік, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму 25 000,00грн. за невиконане зобовязання.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Під час визначення юрисдикційності спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа.

Тобто критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи господарського судочинства є одночасно суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Під час визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватись поняттям корпоративних прав, визначеним ч. 1 ст. 167 ГК України, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочність на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) цієї організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У разі якщо суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним п. 4 ч.1 ст.12 ГПК справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.1 ГПК господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» встановлено, що усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

Підвідомчими (підсудними) господарським судам на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК є також спори між учасниками (засновником) господарського товариства та господарським товариством щодо права власності на майно, переданого товариству як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, що виникають з корпоративних відносин. З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК України зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними, зокрема актів органів управління юридичної особи; її установчих документів.

Відповідно до п.п. 8, 16, 29 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підвідомчими господарським судам є спори про корпоративні права, зокрема про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, про виключення учасника з товариства, щодо недійсності внесених змін до установчих документів товариства або визнання недійсними рішень загальних зборів стосовно внесення змін до установчих документів(в тому числі Статуту).

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження в частині зобовязання ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» надати позивачу книгу протоколів зборів учасників ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» та засвідчені витяги з неї за період з 2015 року до 28 листопад 2016 рік, звіти про фіна6нсово-госпождарську діяльність ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2014-2016 роки, річний баланс ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2015 рік, протоколи зборів учасників ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» від 25 вересня 2013 року, стягнути з ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» заборгованість у вигляді дивідендів за 2014-2015 роки в сумі, яка буде визначена на момент надання відповідачем звітів про фінансово-господарську діяльність за 2014-2016 роки, річний баланс ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» за 2015 рік, оскільки зазначений спір підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства.

Позовна заява в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за невиконане зобовязання подана з додержанням вимог ст. ст.119-120 ЦПК України, Отже, вважаю необхідним відкрити провадження в цій частині позовних вимог та призначити судове засідання.

Керуючись ст. ст.11, 119, 120, 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за його позовом до Товариситва з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-транспортна компанія» про зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості у вигляді дивідендів, розяснивши йому, що для вирішення цього спору потрібно звернутися до господарського суду.

Відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми за невиконане зобовязання.

Призначити судове засідання в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на 12-00 годину 10 квітня 2017 року.

Направити відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів та запропонувати подати в строк до 10 квітня 2017 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є.В. Волошин