Справа № 465/5304/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/3063/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Ніткевича А.В.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2, її представника - ОСОБА_3,

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

представника Франківської РА ЛМР - Винницького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 06 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_7, державного реєстратора прав на нерухоме майно Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгена Васильовича про визнання незаконним розпорядження, зобов'язання вчинити дії та скасування рішення про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась в суд із позовом до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасувати розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» в частині надання дозволу ОСОБА_2 - власнику квартири №3 та ОСОБА_7 - власнику квартири АДРЕСА_1 на влаштування двох вікон. У подальшому позивач змінила позовні вимоги та просила визнати незаконним розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1», зобов'язати ОСОБА_7 повернути до попереднього стану зовнішню стіну будинку АДРЕСА_1 зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 який існував до прийняття Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради розпорядження № 06 від 11.01.2016 р., а саме демонтувати утеплення стіни будинку влаштованого на рівні першого поверху квартири АДРЕСА_1, два вікна у стіні будинку з приміщень позначених у технічному паспорті літерами №3а-2 та №3а-4 у квартирі № 3а в будинку АДРЕСА_1 та замурувати влаштовані віконні прорізи розміром 1,20х1,50 м в стіні будинку АДРЕСА_3 з приміщень позначених літерами № 3А-2 та № 3А-4 у квартирі № 3а у будинку АДРЕСА_1, а також скасувати рішення від 15.09.2016 р. № 31405977 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) і зобов'язати державного реєстратора прав на нерухоме майно обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Є.В. внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень № 16405935 від 09.09.2016 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вона є власником будинку та власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Належна їй земельна ділянка межує із будинком АДРЕСА_1 11.01.2016 р. Франківська районна адміністрація Львівської міської ради прийняла розпорядження № 06 «Про перепланування квартир АДРЕСА_1», яким розглянувши заяву ОСОБА_2 - власника квартири №3 та ОСОБА_7 - власника квартири АДРЕСА_1 було затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 29.12.2015р. №43 §04) та дозволено ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за власні кошти здійснити приєднання приміщення під індексом 3-/6,9 кв.м квартири №3 до квартири №3а та провести перепланування у квартирі АДРЕСА_1 з влаштуванням двох вікон згідно з ескізним проектом. Державним реєстратором прав на нерухоме майно обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 15.09.2016 року було прийнято рішення № 31405977 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 у м. Львові з урахуванням перепланування та влаштування віконних прорізів у стіні будинку за ОСОБА_7 На її звернення 30.09.2016 року виконавчий комітет Львівської міської ради рішенням № 908 скасував розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №06 від 11.01.2016 року «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» як таке, що суперечить вимогам рішення виконавчого комітету Львівської міської ради № 219 від 16.03.2015 року, оскільки такі будівельні роботи можуть проводитись тільки з дозволу управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради та наявності погодженого робочого проекту, висновку будівельно-технічної експертизи та інших необхідних документів. Вважає,що улаштування вікон в зовнішній стіні не відноситься до перепланування житлових приміщень, є втручанням в несучі огороджувальні конструкції і потребує розробки на ці роботи робочого проекту, а не ескізного проекту. Крім цього, вважає, що влаштування вікон на частині торцевої стіни багатократного будинку по АДРЕСА_1 потребує отримання у порядку, встановленому Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, дозволу на відхилення від вимог державних будівельних норм, а також враховуючи розміщення цього будинку на межі з її будинковолодінням і її дозволу та згоди її як власника суміжної земельної ділянки, оскільки встановлення вікон у торцевій стіні будинку, що межує з її земельною ділянкою, порушує її законні права та інтереси.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06 березня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1».

Зобов'язано ОСОБА_7 (адреса проживання: квартира АДРЕСА_4 повернути до попереднього стану зовнішню стіну будинку АДРЕСА_1 зі сторони земельної ділянки АДРЕСА_2 який існував до прийняття Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради розпорядження № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1», а саме демонтувати утеплення стіни будинку влаштованого на рівні першого поверху квартири АДРЕСА_1, два вікна у стіні будинку з приміщень позначених у технічному паспорті літерами № 3А-2 та №3А-4 у квартирі № 3а в будинку АДРЕСА_1 та замурувати влаштовані віконні прорізи розміром 1,20х1,50 м в стіні будинку АДРЕСА_3 з приміщень позначених літерами № 3А-2 та № 3А-4 у квартирі № 3а у будинку АДРЕСА_1.

Скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Євгена Васильовича від 15.09.2016 р. № 31405977 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), яким зареєстровано право власності на квартиру №3а у будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 (реєстраційна справа № 101).

Стягнуто з ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1653,60 грн. та витрати на надання правової допомоги у справі в сумі 5138,40 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» є законним, а утеплення стіни даного будинку влаштованого на рівні першого поверху квартири № 3а будинку АДРЕСА_1, та влаштування двох вікон у стіні будинку з приміщень позначених у технічному паспорті літерами №3а-2 та №3а-4 у квартирі № 3а в будинку АДРЕСА_1 відповідають чинному законодавству, та те, що такі будівельні роботи не порушують прав та інтересів позивача. Вказує, що права інших мешканців будинку також не порушені, що підтверджується їх письмовою згодою на встановлення двох вікон в квартирі № 3-а. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення таким вимогам не повністю відповідає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до роз'яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 70501507 від 13.10.2016 р. вбачається, що ОСОБА_7 є власником квартири № 3а у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 35,6 кв.м., житловою площею 9,3 кв.м. згідно рішення про державну реєстрацію від 20.05.2008 р. прийнятого на підставі свідоцтва про право власності від 08.06.2007 р., виданого Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №466-Ж-Ф.

Судом установлено, що 11.01.2016 р. Франківська районна адміністрація Львівської міської ради прийняла розпорядження №06 «Про перепланування квартир АДРЕСА_1», яким розглянувши заяву ОСОБА_2 - власника квартири №3 та ОСОБА_7 - власника квартири АДРЕСА_1 було затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 29.12.2015р. №43 §04) та дозволено ОСОБА_2 та ОСОБА_7 за власні кошти здійснити приєднання приміщення під індексом 3-/6,9 кв.м квартири №3 до квартири №3а та провести перепланування у квартирі АДРЕСА_1 з улаштуванням двох вікон згідно з ескізним проектом.

За зверненням ОСОБА_7 державним реєстратором Біраком Є.В. 15.09.2016 р. прийнято рішення № 31405977 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 з врахуванням перепланування та улаштування двох віконних прорізів у стіні будинку. Підстава прийняття вказаного рішення про державну реєстрацію: розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. та №431 від 26.08.2016 р., технічний паспорт виданий 12.08.2016 р. ОКП БТІ «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», свідоцтво про право власності від 08.06.2007р. видане Відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

30.09.2016 р. виконавчим комітетом Львівської міської ради рішенням № 908 скасовано розпорядження Франківської районної адміністрації ЛМР №06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1».

Судом також установлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2, пл. 0,0409 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 20.03.2007 р., яка була придбана згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 15.12.2006 р. ВЕМ №396621, реєстр. № 5620, із цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку.

Вказана земельна ділянка позивача межує із торцевою стіною будинку АДРЕСА_1, у якому розташована квартира № 3а, що належить відповідачеві ОСОБА_7 Влаштовані вікна із приміщень №3а-2 та №3а-4 квартири №3а виходять на земельну ділянку, яка належить позивачеві, що не заперечується сторонами і підтверджується матеріалами справи, зокрема описом меж земельної ділянки наведеної у державному акті.

З листа філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області підприємства «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи» від 28.09.2016 р. №316 вбачається, що гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_7 не звертались у Філію стосовно виконання експертизи перепланування квартир АДРЕСА_1 з влаштуванням двох вікон в квартирі №3-а, а відповідно Філія не виконувала експертизу цього проекту. При цьому вказаним листом роз'яснено, що влаштування вікон в зовнішній стіні не відноситься до перепланування житлових приміщень, є втручанням в несучі огороджувальні конструкції і потребує розробки на ці роботи робочого проекту (не ескізного проекту), а також згідно ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання експертизи робочого проекту щодо міцності, надійності та довговічності об'єкта будівництва. З посиланням на п. 8.14 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» зазначено, що при проектуванні реконструкції житлових будинків допускається зміна їх фасадів, яка повинна носити системний характер, єдиний для цілого будинку; при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів і т.д. Влаштування вікон на частині торцевої стіни багатоквартирного будинку по АДРЕСА_3 потребує також отримання у порядку, встановленому Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, дозволу на відхилення від вимог державних будівельних норм, а також враховуючи розміщення цього будинку на межі з будинковолодінням позивача і її дозволу (а.с.48).

Згідно з висновком про можливість та умови здійснення містобудівних, архітектурних та ландшафтних перетворень на території історичного ареалу м. Львова у разі реалізації намірів перепланування приміщень за адресою АДРЕСА_1 від 22.12.2015 р. №04-3192 Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради вважає можливим здійснення перепланування вищезазначених квартир з улаштування двох віконних прорізів на фасаді будинку АДРЕСА_4 за умови узгодження даного питання з управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради.

Проте судом установлено, що узгодження здійснення перепланування приміщень за адресою АДРЕСА_1 з влаштування двох віконних прорізів на фасаді будинку АДРЕСА_4 з управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради відсутнє.

Доводи апеляційної скарги про те, що до встановлення спірних вікон ОСОБА_7 у вказаній торцевій стіні будинку АДРЕСА_1 вже знаходилось два вікна не обгрунтовані, та спростовуються матеріалами інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене, районний суд прийшов до вірного висновку про те, що прийняття Франківською районною адміністрацією розпорядження №06 від 11.01.2016 р. в частині надання дозволу ОСОБА_10 власнику квартири АДРЕСА_4 на влаштування двох вікон згідно з ескізним проектом за відсутності розробленого робочого проекту, висновку експертизи щодо відповідності робочого проекту вимогам державних будівельних норм, узгодження здійснення перепланування приміщень за адресою АДРЕСА_1 з улаштуванням двох віконних прорізів на фасаді будинку АДРЕСА_4 з управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради, дозволу на відхилення від вимог державних будівельних норм, а також згоди позивача, яка є власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2 прийняте з порушенням вимог законодавства, а тому є незаконним.

В іншій частині оскаржуване розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 року не порушує законні права та інтереси позивачки, тому рішення суду слід змінити. Визнати незаконним розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» в частині надання дозволу ОСОБА_10 власнику квартири АДРЕСА_4 на влаштування двох вікон згідно з ескізним проектом.

Вимоги про зобов'язання ОСОБА_7 демонтувати два вікна у стіні будинку з приміщень позначених у технічному паспорті літерами № 3А-2 та №3А-4 у квартирі № 3а в будинку АДРЕСА_1 та замурувати влаштовані віконні прорізи розміром 1,20х1,50 м в стіні будинку АДРЕСА_3 з приміщень позначених літерами № 3А-2 та № 3А-4 у квартирі № 3а у будинку АДРЕСА_1, а також про скасуваня рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» Бірака Є.В. від 15.09.2016 року № 31405977 про державну реєстарцію прав та їх обтяжень, яким зареєстровано право власності на квартру № 3а у будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 є похідними, тому суд прийшов до обгрутованого висновку, що такі підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підстві яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо вимоги ОСОБА_4 про демонтаж утеплення зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_1 на рівні квартири №3а першого поверху будинку АДРЕСА_1, то колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не обгрунтовано таку та не доведено належними та допустимими засобами доказування порушення її прав як власника суміжної земельної ділянки такими діями ОСОБА_7

Тому рішення суду в частині зобов'язання ОСОБА_7 демонтувати утеплення стіни будинку влаштованого на рівні першого поверху квартири № 3а будинку АДРЕСА_1 слід скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв»язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь ОСОБА_4 слід стягнути з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради судовий збір в сумі 551,21 грн., та з ОСОБА_7 - судовий збір в сумі 551,21 грн.

Згідно із ч.3 ст. 79 ЦПК до витрат, які пов'язані з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Відповідно до роз»яснень, викладених у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на павову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем в галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84,88,89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов»язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи спір, районний суд стягнув на користь позивача витрати на надання правової допомоги в сумі 5138,40 грн. Проте акт приймання-передачі правової допомоги та додаткок № 1 до договору про надання юридичних послуг від 24.02.2017 року (а.с.233,234), які суд взяв до уваги, не є належними доказами здійснення оплати позивачкою за надання правової допомоги у розмірі 5 138,40 грн. Інших доказів оплати витрат на правову допомогу суду не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у зв»язку із відсутністю документального підтвердження таких.

Керуючись ч.2,3 ст.307, ч.2 ст. 314, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК України колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 березня 2017 року в частині визнання незаконним розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016 р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» змінити. Визнати незаконним розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 06 від 11.01.2016р. «Про перепланування квартир АДРЕСА_1» в частині надання дозволу ОСОБА_7, власнику квартири АДРЕСА_4 на влаштування двох вікон згідно з ескізним проектом.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 6 березня 2017 року в частині зобов'язання ОСОБА_7 (адреса проживання: квартира АДРЕСА_4 демонтувати утеплення стіни будинку влаштованого на рівні першого поверху квартири № 3а будинку АДРЕСА_1 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в цій частині позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 судового збору в сумі 1653,60 грн. та витрат на надання правової допомоги у справі в сумі 5138,40 грн. скасувати.

Стягнути з Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 551,21 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді: