ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2492/17
Провадження № 2/210/1525/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" жовтня 2017 р.Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Севанян М.Б.

з участю предст. позивача ОСОБА_2

з участю предст. відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 акціонерного товариства „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг про відшкодування моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" про стягнення моральної шкоди, у звязку зі смертю, посилаючись на те, що він сином загиблого ОСОБА_6. ОСОБА_6, перебуваючи в трудових відносинах з ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», на той час КГГМК «Криворіжсталь» працював електрослюсарем. 11.12.2003 року, отримавши ушкодження здоровя несумісні з життям під час виконання своїх професійних обовязків загинув. До настання нещасного випадку ОСОБА_6 пропрацював на даному підприємстві 2 роки та 2 місяці. Акт розслідування нещасного випадку, за формою Н-5, складений 05.03.2004 року.

Вказує, що нещасний випадок стався за таких обставин. 11.12.2003 року ОСОБА_6 відкрив бокову кришку автоматичного фідерного вимикача та дістався електроустановки, що знаходилась під напругою. Від ураження електричним струмом загинув.

Зазначає, що внаслідок смерті батька йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тому що, позивач втратив рідну йому людину, внаслідок нещасного випадку він залишився без батька. На той час, позивачу виповнилось 4 роки. У звязку зі смертю батька, він позбавлений можливості отримувати від нього піклування та матеріальну допомогу, що тягне за собою порушення нормальних життєвих звязків та докладання з боку позивача додаткових зусиль для організації свого подальшого життя.

Позивач вважає, що обовязок щодо відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві, має бути покладений саме на ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_1 Ріг", як на роботодавця.

Вказує, що зважаючи глибину та тривалість моральних страждань, суттєвих незворотних негативних змін, які відбулись у його житті, вважає, що розмір завданої йому моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь, становить 499200 гривень без урахування податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивача, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг", ОСОБА_3, в судовому засіданні проти позову заперечувала, просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди в зв'язку зі смертю чоловіка, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, вину підприємства у заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії I-КИ № 536548, виданого 12.12.2003 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_6 помер 10.12.2003 р. у віці 32 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 1541. Причиною смерті зазначено враження електричним струмом.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 18.02.1997 р. серії I-КИ № 380754, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_4 народився 15.01.1997 р., про що в книзі записів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис № 83, в графі «батько» записаний - ОСОБА_6, в графі «матір» записана ОСОБА_8.

Відповідно до ОСОБА_3 № 9 про нещасний випадок від 05.03.2004 р. (форма Н-1), місцем, де стався нещасний випадок є «хозяйственный орт 231 оси горизонта 975 метра». Потерпілим є ОСОБА_6; професія електрослюсар (слюсар) черговий і по ремонту обладнання; 4 розряд; загальний стаж роботи 9 років, за професією (посадою), під час роботи за якою стався нещасний випадок 8 років.

Згідно з п.п.. 6, 7, 9 вказаного вище акту, нещасний випадок стався 10.12.2003 р. Причиною настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони, що виразилося у самовільному проникненні потерпілого в електроустановку, що знаходиться під напругою. Внаслідок нещасного випадку (смерть наступила внаслідок ураження технічною електрикою), потерпілий помер.

Як вбачається з ч. 3 ОСОБА_3 розслідування нещасного випадку, який стався 11.12.2003 р. в 01.00 год…, нещасний випадок стався за наступних обставин. ОСОБА_9 самовільно без наряду та розпорядження розкрив бокову кришку АФВ -2А, доторкнувся до струмоведучих частинам та був уражений технічною електрикою.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в правах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 р., оскільки питання про відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодуванню моральної шкоди у цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

За загальним правилом про дію нормативно-правового акту в часі до кожної події, факту чи відносин застосовується той нормативно-правовий акт, який був чинним на момент, коли вказана подія, факт чи відносини мали місце (ст. 58 Конституції України).

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи виникає у зв'язку з настанням певних подій: каліцтва, ушкодження здоров'я або смерті фізичної особи.

З урахуванням вищенаведених норм, з урахуванням ст. 1168 ЦК України, право члена сім'ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв'язку зі смертю особи, спричиненню професійним захворюванням, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності професійного захворювання і причинного зв'язку між смертю і професійним захворюванням, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім'ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.

Оскільки судом встановлено, що позивач є сином загиблого, то він має право на відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення моральної шкоди з відповідача є обґрунтованими, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Представник відповідача, з урахуванням ст.ст. 57-61 ЦПК України, не надав суду доказів на спростування тверджень позивача та на обґрунтування своїх заперечень проти позову. З урахуванням встановлених судом обставин та наданих в порядку ст. 60 ЦПК України доказів, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди.

Факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку із загибеллю батька встановлений в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи. Позивач після смерті батька зазнав глибоких моральних переживань, переносив та переносить моральні страждання, усвідомлюючи, що в нього немає батька, залишившись без моральної та матеріальної підтримки, що позбавляє їх нормальних життєвих зв'язків та вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, завдано глибоких моральних страждань, з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті батька.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає частковій компенсації з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.ст.1, 3 ст.43, ч. 1 та 2 ст.46 Конституції України Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Визначаючи розмір відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди в зв'язку зі смертю ОСОБА_6, суд враховує характер та обсяг його душевних, психічних страждань в зв'язку зі смертю батька; враховує той факт, що позивач є сином померлого; перенесені і по теперішній час душевні страждання та переживання позивача, їх тривалість, а також зміни в житті позивача, викликані смертю батька.

Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, істотність вимушених змін у його життєвих, а також конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача ОСОБА_5 акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" на користь позивача ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька, підлягає в розмірі 50000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час.

Згідно ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.3, 8, ч.3 ст.22, 43, 46 Конституції України, ст..ст.1, 2, 5, 6, 13, 21, 28, 34 Закону України "Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», ст. 237-1 КЗпП України, ст. 1167,1168 ЦК України, ст.ст.3,7,10,11,60,86,88,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_4 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 акціонерного товариства „АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг на користь держави судовий збір 640 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко