Справа № 752/7161/16-ц
Провадження по справі № 8/752/13/17
У Х В А Л А

16.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення у справі №752/3948/13-ц за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення,

встановив:

12.05.2016 року ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року по справі №752/3948/13-ц за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення.

В обґрунтування заявлених вимог представником заявника зазначено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року, яке набрало законної сили 04.03.2014 року задоволено позов заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення задоволено повністю. Однією з підстав для задоволення позову судом першої інстанції, була постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2012 року по справі № 2а-18834/10/2670, якою визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 214/2283 «Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю «Мегатранс» для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3». Вищезазначену постанову було залишено в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 року по справі № 2а-18834/10/2670. Генеральним планом міста Києва, проектом планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28.03.02 за № 370/1804, Програмою розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепцією формування зелених насаджень у центральній частині міста, затвердженою рішенням Київради від 19.07.2005 за № 806/3381 було закріплено спірну земельну ділянку разом з іншими землями на АДРЕСА_3 до зони зелених насаджень загального користування і території лугів, лугопарків, тобто віднесено до земель рекреаційного призначення. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.03.2012 року по справі № 2а-18834/10/2670 було встановлено, що зміни до рішення Київської міської ради від 19.07.2005 року № 806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року» та до Генерального плану розвитку м. Києва до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.02 року № 370/1804, ні на стадії погодження землевпорядної документації ні на стадії прийняття оспорюваного рішення внесені не були. Відповідачами не було надано суду докази на підтвердження обставин щодо внесення змін до рішення Київської міської ради від 19.07.2005 року № 806/3381 «Про затвердження Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року», стосовно переведення спірної земельної ділянки із земель рекреаційного призначення до земель житлової та громадської забудови. У зв'язку із зазначеним, під час судового розгляду справи не знайшли підтвердження доводи Відповідача, щодо внесення змін до всіх необхідних документів для законності віднесення спірної земельної ділянки до земель житлової та громадської забудови.

Представник заявника зазначила, що ОСОБА_2 стала відома обставина, яка має істотне значення для розгляду справи та існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути йому відома. Так, з листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 5007/0/12/27-16 від 12.04.2016 року відомо, що відповідно до п. 30 рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обгрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3. 05.05.2016 року з Єдиного державного реєстру судових рішень ОСОБА_4 стало відомо, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09.04.2015 року у справі № 756/14464/14-ц, залишеного в силі ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 06.10.2015 року встановлено: «...на підставі розробленого та погодженого містобудівного обґрунтування 17.09.2009 року Київська міська рада прийняла рішення № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», яким у пункті 1 вирішила: затвердити містобудівні обґрунтування згідно з додатком... Пунктом 2 даного рішення було вирішено внести зміни до Генерального плану міста Києва. ...Згідно із ч. 4 ст. 10 Закону України «Про планування і забудову територій», зміни до містобудівної документації вносяться рішенням ради, яка затвердила містобудівну документацію, після погодження з відповідним спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури.» Таким чином, висновок суду про те, що земельну ділянку разом з іншими землями на АДРЕСА_3 на момент прийняття спірного рішення було віднесено до зони земель рекреаційного призначення, не відповідає дійсності. Враховуючи, що містобудівне обґрунтування щодо зміни цільового використання спірної земельної ділянки затверджувалося рішенням Київської міської ради від 29.10.2009 року № 214/2283 «Про передачу земельних ділянок товариству з обмеженою відповідальністю "МЕГАТРАНС" для будівництва, експлуатації та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3», яке в подальшому було визнане протиправним та скасоване в судовому порядку, що і було підставою для визнання спірного рішення Київської міської ради недійсним, ОСОБА_4 не знав і не міг знати про затвердження містобудівних обґрунтувань для спірної земельної ділянки ще одним рішенням Київської міської ради, яке було прийняте до моменту прийняття рішення Київської міської ради про передачу ОСОБА_2 спірної земельної ділянки у власність і є чинним на сьогодні з моменту його прийняття. Метою зверненням до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) після закінчення розгляду справи 752/3948/13-ц була необхідність отримати інформацію про функціональне призначення земельної ділянки, яка відносилася до території АДРЕСА_3, оскільки рішенням Київського апеляційного суду міста Києва, у справі № 752/3305/13-ц від 17.09.15 за позовом Заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення залишено в силі право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку на АДРЕСА_1. ОСОБА_4 з метою реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно звернувся до Департаменту з метою отримання чіткої інформації щодо функціонального призначення вказаної земельної ділянки. Обставини викладені в листі вих. № від 07.04.2016 року про вилучення земельних ділянок, які відносяться до території АДРЕСА_3 із зони зелених насаджень загального користування і території лугів та лугопарків та переведено до території громадських будівель і споруд на момент прийняття рішення Київської міської ради № 666/2737 від 29.10.2009 р. «Про передачу громадянину ОСОБА_8. у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_2» є істотною для справи обставиною, а оскільки ця обставина не була та не могла бути відомою ОСОБА_4 за час розгляду справи 752/3948/13-ц, то вона є нововиявленою обставиною відповідно до приписів пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК. Просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року по справі № 752/3948/13-ц і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

16.06.2016 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_1. подала додаткові пояснення про те, що звертаючись 12.05.2016 року до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 19.07.2013 року за позовом Заступника прокурора №752/3948/13-ц за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення було допущено описку, просила вважати правильною датою рішення Голосі/ївського районного суду М. Києва у справі №752/3948/13-ц 26.08.2015 року замість 19.07.2013 року. Просила скасувати рішення ухвалене 26.08.2015 року по справі №752/3948/13-ц і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

У судовому засіданні представники заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ОСОБА_6 просили задовольнити заявлені вимоги з зазначених у заяві підстав, скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.08.2015 року по справі № 752/3948/13-ц і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник заінтересованої особи за заявленими вимогами позивача - заступника прокурора м. Києва, прокурор Прокуратури м. Києва Гаврилюк О.М. заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 від імені та в інтересах ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.08.2015 року по справі №752/3948/13-ц за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення з тих підстав, що зазначені заявником підстави для перегляду рішення за ново виявленими обставинами були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Представник заінтересованої особи відповідача - Київської міської ради просила відмовити в задоволенні заявлених вимог про перегляд за ново виявленими обставинами судового рішення від 26.08.2015 року.

Заінтересована особа відповідач ОСОБА_8 у судовому засіданні відсутній, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся в установленому законом порядку за адресою вказаною заявником та позивачем, однак судову повістку не отримав.

Заслухавши представників заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ОСОБА_6, представників заінтересованих осіб, якими є позивач та відповідач -Київська міська рада, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заступник прокурора м. Києва з позовними вимогами до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення звернувся 05.03.2013 року.

19.07.2013 року за результатами судового розгляду зазначених вище позовних вимог заступника прокурора м. Києва судом було ухвалено рішення, яким: визнано незаконним та скасовано рішення Київської міської ради від 29.10.2009 року №668/2737 «Про передачу громадянину ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_3; визнано недійсним виданий ОСОБА_8 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22.12.2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05138; визнано недійсним укладений між ОСОБА_8. та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0882 га (кадастровий номер НОМЕР_1) вартістю 307 263, 60 грн., посвідчений 31.12.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19015; визнано недійсним виданий ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрований 22.06.2010 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05574; знано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 307 263, 60 грн. за територіальною громадою м. Києва в особі Київської міської ради.

Зазначене судове рішення було предметом перегляду суду апеляційної інстанції з приводу чого 04.03.2014 року було постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_10 відхилено, рішення Гололсіївського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року залишене без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.04.2014 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового судового розгляду позовних вимог заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення 26 .08.2015 року було ухвалено рішення, яким частково задоволено заявлені вимоги, а саме в частині визнання: незаконним та скасовання рішення Київської міської ради від 29.10.2009 року № 668/237 «Про передачу громадянину ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_3; недійсним виданого ОСОБА_8 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, зареєстрований 22.12.2009 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05138; недійсним укладеного між ОСОБА_8. та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0882 га (кадастровий номер НОМЕР_1) вартістю 307 263, 60 грн., посвідчений 31.12.2009 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. та зареєстрований в реєстрі за № 19015; недійсним виданого ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, зареєстрованого 22.06.2010 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-7-05574. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зазначене судове рішення не оскаржувало ся сторонами в апеляційному порядку.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв»язку з ново виявленими обставинами, а пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв»язку з ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як видно зі змісту роз»яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пунктах 3-5, 7 постанови пленуму «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв»язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 року, суд має право скасувати судове рішення у зв»язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається; вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини; обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов»язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред»явлення нової вимоги; процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку; обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду, ухваленого 26.08.2015 року за позовними вимогами заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення заявник посилається, що на час розгляду зазначеної справи суду не було відомо про те, що п. 30 рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обгрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об'єктів рекреаційного призначення (з комплексом інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3, про що йому стало відомо з листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 5007/0/12/27-16 від 12.04.2016 року.

На підтвердження зазначеної обставини представником заявника - ОСОБА_1 в додатку до заяви про перегляд зазначеного вище рішення за нововиявленими обставинами суду надано копію листа за вихідним № 5007/0/12/27-16 від 12.04.2016 року відповідно до змісту якого Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради повідомляє, що п. 30 рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року №58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань» затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об»єктів рекреаційного призначення (з комплексним інженерно-транспортним облаштуванням та благоустроєм території) та для житлової забудови на АДРЕСА_3, однак в архівах Департаменту містобудування та архітектури вказаного проекту містобудівної документації не має (том 2 а.с.7).

Копія рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 58/2127, Про затвердження містобудівних обґрунтувань» про яке йдеться в отриманому представником ОСОБА_2 листі від Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради додано до заяви про перегляд рішення.

Однак, за даними матеріалів справи, судом встановлено, що оскаржуючи в апеляційному порядку рішення суду яке було ухвалено 19.07.2013 року, представник відповідача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилався на те, що на момент прийняття Київською міською радою оспорюваного рішення зміни до Генерального плану розвитку м. Києва та переведення земель рекреаційного призначення до земель житлової та громадської заудови були внесені двома нормативно-правовими актами: рішенням №214/2283 від 17.09.2009 року, яке в подальшому визнане незаконним та на яке посилався позивач та рішенням Київської міської ради від 17.09.2009 року №58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань», яке є чинним.

Крім того, під час нового розгляду судом першої інстанції справи за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення після скасування Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ судових рішень від 30.04.2014 року Голосіївського районного суду м. Києва та від 19.07.2013 року ухвали Апеляційного суду м. Києва від 04.03.2014 року представник відповідача ОСОБА_2, заперечуючи проти позову в додатку до заперечень додавав текст рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року № 58/2127 «Про затвердження містобудівних обґрунтувань».

Отже зазначена представником заявника підстава для перегляду рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17.06.2013 року щодо отримання 12.04.2016 року від Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради інформації про рішення Київської міської ради від 17.09.2009 року №58/2127 яким затверджено містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації та визначення параметрів будівництва об»єктів рекреаційного призначення та для житлової забудови на АДРЕСА_3 не є нововиявленою обставиною що стосується істотних обставин за позовними вимогами заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, третя особа Департамент земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення та не була відома відповідачу ОСОБА_2 на час ухвалення судового рішення, яке представник останнього просить переглянути за ново виявленими обставинами..

Що ж стосується посилання заявника, як на нововиявлену обставину для перегляду зазначеного вище рішення на рішення Оболонського районного суду від 02.04.2015 року за аналогічними правовідносинами, яке набрало законної сили 06.10.2015 року за результатами його перегляду судом апеляційної інстанції, то відповідно до справи ст. 361 ЦПК України воно не є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення Голосіївського районного суду від 26.08.2015 року у справі за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища, яке існувало до порушення.

З огляду на викладене, заявлені представником ОСОБА_2 вимоги про перегляд зазначеного вище рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.08.2015 рооку не знайшли свого підтвердження, а відтак задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 361, 365 ЦПК Укрїни, ,суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про перегляд рішення у справі № 752/3948/13-ц за позовом заступника прокурора м. Києва до Київської міської ради, ОСОБА_8, ОСОБА_2, про визнання незаконним рішення, визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору купівлі-продажу, відновлення становища , яке існувало до порушення, залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення або отримання сторонами. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: Плахотнюк К.Г.