АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 683/1718/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1675/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання права власності,

встановила:

В липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом та просила визнати за нею, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на нежиле приміщення, розташоване у АДРЕСА_1, в рівних частках, по 1/2 частині за кожним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 10 серпня 1999 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. 17 серпня 2007 року ними за договором купівлі-продажу придбано нежиле приміщення по АДРЕСА_1, площею 20,8 кв.м., яке зареєстровано на ім'я відповідача. Вказане нежиле приміщення є об'єктом права спільної сумісної власності, а тому вони мають рівні права на спірне приміщення.

Рішенням Старокостянтинівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності на нежиле приміщення магазину по АДРЕСА_1 Хмельницької області. Визначено частки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у спільній сумісній власності - нежилому приміщенні магазину по АДРЕСА_1 по 1/2 частці за кожним.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить рішення суду скасувати та ухвалити _____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Завадська О.П.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 5

нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку представника апелянта судом першої інстанції не взято до уваги, що частина нерухомого майна, яка була предметом поділу та перейшла у власність ОСОБА_1, перебуває в іпотеці ПАТ КБ «Надра», це майно описане та арештоване в процесі примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» суми боргу за кредитним договором.

Апелянт ПАТ КБ «Надра» повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не з'явився.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що приміщення магазинує спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, оскільки придбане ними за спільні кошти у період шлюбу, а тому їх частки є рівними.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 10 серпня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

17 серпня 2007 року між територіальною громадою міста Старокостянтинова в особі Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_3 купив належне територіальній громаді м.Старокостянтинова ціле нежиле приміщення магазину, загальною площею 20,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Лавутою Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №3286.

Право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 за реєстраційним номером 18915668, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації за № 15823636 від 05 вересня 2007 року.

13 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», яке в подальшому змінило свою назву на ПАТ КБ «Надра», і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав останньому кредит на споживчі цілі в сумі 25000 доларів США на строк до 12 вересня 2014 року під 14,5% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_3, за письмовою згодою ОСОБА_1, передав ПАТ КБ «Надра» в іпотеку нежиле приміщення, загальною площею 20,8 кв.м., по АДРЕСА_1. Договір іпотеки посвідчений 13 вересня 2007 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 250.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом сумісної власності подружжя.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Вказані правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах від 01.07.2015р. (справа №6-612цс15), від 25.11.2015р. (справа №6-2333цс15), від 16.12.2015р. (справа №6-2641цс15), від 07.09.2016 року (справа №6-801цс16).

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 визнали факт набуття спірного майна за період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Згідно із ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Оцінивши наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що нежиле приміщення магазину по вул.Миру, 11/3 в місті Старокостянтиновіє спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_3, оскільки придбано ними в період шлюбу за спільні кошти, а тому їх частки у спірному майні є рівними.

При цьому, визнання права власності за позивачем на частину приміщення магазину не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки та не порушує прав ПАТ КБ «Надра», як іпотекодержателя спірного майна.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В.Купельський

/підпис/ Т.О.Янчук

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова