печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Васильєвої Н.П.,

при секретарі Захарчишиній В.С.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача номер 1 Таболіна О.С.,

представника відповідача номер 2 Степаненко О.М.,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про закритий судовий розгляд, посилаючись на наступне: згідно ч.3 ст.6 ЦПК України закритий судовий розгляд допускається у разі, якщо відкритий розгляд може привести до розголошення державної або іншої таємниці, яка охороняється законом, а також за клопотанням осіб, які беруть участь у справі з метою забезпечення таємниці усиновлення, запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя осіб, які беруть участь у справі, або відомостей, що принижують їх честь і гідність. На даний час, як зазначає представник позивачів, правовий режим банківської таємниці в Україні визначається ЦК України, а також Законом «Про банки і банківську діяльність». У цьому Законі дано визначення поняття «банківська таємниця», встановлення механізм збереження та порядок її розкриття. Разом із тим встановлений законом режим банківської таємниці не має абсолютного характеру, оскільки у ньому також передбачені правомірні правові дії розкриття такого виду інформації. Банківська таємниця належить до такого виду інформації з обмеженим доступом, як таємна інформація /різновид комерційної таємниці/. Відповідно до ст. 1076 ЦК України Банк гарантує таємницю банківського рахунку, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам, іншим особам, в тому числі органам державної влади, їхнім посадовим та службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та у порядку, встановлених законом України «Про банки і банківську діяльність». У цьому Законі питанням банківської таємниці та конфіденційності інформації присвячена глава 10. У статті 60 цього Закону «банківська таємниця» визначено як інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею є: відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; фінансово-економічний стан клієнтів; системи охорони банку та клієнтів; інформація про організаційно-правову структуру юридичних осіб - клієнта, її працівників, напрямки діяльності; відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; коди, що використовуються банками для захисту інформації. Інформація про банки чи клієнтів, що збирається під час проведення банківського нагляду становить банківську таємницю.

Таким чином, перелік відповідного законодавства свідчить про те, що до переліку відомостей, які становлять банківську таємницю відносяться персональні данні про діючих клієнтів банку, отриманими банком офіційно; відомостями про майно, яке перебуває на зберіганні у банку /про власника майна, перелік майна та його вартість, про види банківського збереження/; інформацію про осіб, які хотіли стати клієнтами банку, але за наявних певних причин ними не стали: інформацію про клієнтів, які вже припинили свої відносини з банком. Охорона прав власника банківської таємниці починається з моменту укладення в письмовій формі договору між клієнтом та банківською установою.

З урахуванням думки учасників судового засідання суд вважає клопотання підлягаючим задоволенню. Як вбачається з пояснень у судовому засіданні представника позивачів, у вказаній цивільній справі відбувається посилання на кредитні договори, укладені між особами та на договору забезпечення. Відповідні договори містять банківську таємницю, зокрема інформацію про банківські рахунки, комерційну діяльність клієнтів банку, суть і зміст банківських операцій, організаційно-правову структуру позивачів та ТОВ «Кавицький», а також структуру ведення господарської діяльності. Надані до позову документи та матеріали відображають фінансово-економічний стан позивачів та ТОВ «Кавицький», про що зазначає представник позивачів. Посилання представника відповідача номер 1 та третьої особи про те, що інші справи за позовом ОСОБА_6 та за позовами інших осіб у судах відбувалися у відкритому судовому засіданні суд не приймає до уваги, оскільки даних про те. що у вказаних справах заявлялись клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні суду не надано. Згідно Правил відображення сторін та суті справи, викладених на офіційному веб-порталі Судова влада України, сторони процесу та суть справи не відображаються у справах: про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю; де присутній хоча б один документ із забороною оприлюднення.

Таким чином. клопотання представника позивачів про розгляд справи у закритому судовому засіданні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 208,2 09 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_1 про розгляд справи у закритому судовому засіданні задовольнити.

Подальший розгляд справи за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кавицький», третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та визнання кредитних договорів та договорів іпотеки недійсними здійснювати у закритому судовому засіданні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя