Справа №480/2779/16-ц 08.11.2017 08.11.2017 08.11.2017
Провадження №22-ц/784/2299/17
Справа 480/2779/16-ц
Провадження 22ц-784/2299/17 Головуючий по 1 інстанції Терентьєв Г.В.
Категорія 34 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2017р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Ямкова О.О., Локтіонова О.В.,

секретар судового засідання Шагай О.А.,

за участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017р.

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди,

встановила:

У грудні 2016р. ОСОБА_2 предявив позов до ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди.

Позивач зазначав, що є власником земельної ділянки площею 0,25 га на які розташований житловий будинок по вул. Радянській, 34 в м. Миколаєві.

Суміжним землекористувачем по вул. Радянській, 36 в м. Миколаєві є відповідач, який всупереч правовстановлюючих документів порушив межу, яка розділяє їх земельні ділянки і протиправно встановив металевий паркан.

Посилаючись на те, що відповідач протягом девяти років користується належним йому майном і частиною земельної ділянки, а неправомірні дії останнього призводять до руйнації житлового будинку і господарських споруд, позивач просив відшкодувати йому 20000 грн. майнової шкоди.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017р. у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2500 грн. витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником житлового будинку №34 по вул. Радянській в м. Миколаєві, який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га за цією ж адресою.

ОСОБА_5 є власником житлового будинку №36 по вул. Радянській в м. Миколаєві та користувачем земельної ділянки, яка межує із земельною ділянкою позивача.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015р. у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, відновлення межі суміжного землекористування та покладення обовязку відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 27 листопада 2015р. дане рішення скасовано в частині вимог про відновлення межі суміжного землекористування та покладення обовязку скасовано з ухваленням нового рішення, яким частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 з відновленням частини межі земельних ділянок №34 і №36 по вул. Радянській в м. Миколаєві та зобовязанням відповідача перенести металевий паркан відповідно до відновленої межі.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що металевий паркан, який встановив ОСОБА_5 призводить до руйнації його житлового будинку та посилався лише на акти обстеження від 17 жовтня 2013р. і 15 лютого 2015р., які були затверджені сільським головою Безводненської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області і товарний чек від 10 серпня 2015р. на 2520 грн. про придбання 63 мішків цементу.

Між тим ці докази вже були предметом дослідження і оцінки суду при вирішенні спору за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, який завершився 27 листопада 2015р. ухваленням вищезазначеного рішення про відмову, у звязку з недоведеністю, в задоволенні вимог про відшкодування 5600 грн. майнової шкоди за пошкодження будинку і споруд. При цьому в судовому рішенні зазначено, що позивачу розяснювалось право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, яким він не скористався.

Враховуючи те, що позивачем при вирішенні даного спору не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння відповідачем майнової шкоди внаслідок користування його майном та у звязку з пошкодженням будинку і споруд, суд дійшов до вірного висновку, про відсутність підстав, передбачених ст.ст.22,1166 ЦК для задоволення позову.

Доводи позивача щодо порушення процесуального закону є безпідставними, так як наданим доказам судом була дана оцінка у відповідності з вимогами ст.212 ЦПК.

При вирішенні спору не було порушено принципу змагальності сторін (ст.10 ЦПК), при цьому судом додатково вживались заходи щодо розяснення права позивачу по наданню доказів, що підтверджується даними судового засідання від 27 вересня 2017р.

Підставою ж для відшкодування відповідачу витрат на правову допомогу є квитанція про їх понесення з відповідним розрахунком адвоката, який до того ж не враховує його участі у пяти судових засіданнях, а тому такий висновок суду узгоджується з положеннями ст.88 ЦПК, ст.1 Закону «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: