"21" березня 2017 р. Справа № 363/4127/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

21 березня 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді: Баличевої М.Б., при секретарі: Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову вказав, що 16.10.2014 року в м. Київ, з вини ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1, була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, яким на момент ДТП керував ОСОБА_3 Постановою Вишгородського районного суду Київської області 26.11.2014 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Висновком експертного дослідження №842 від 27.11.2014 року, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля НОМЕР_2,, в наслідок ДТП з урахуванням ПДВ становить 6 707, 50 грн. Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була, у зв'язку з чим, власник пошкодженого автомобіля, з метою отримання страхового відшкодування, 26.12.2014 року звернувся до МТС БУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3664519 терміном дії 05.09.2014 - 04.09.2015. На час скоєння ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих. 08 квітня 2015 року потерпілому було виплачено грошові кошти у розмірі 5 589, 58 грн. без врахування ПДВ. Крім того, додатково позивачем були понесені витрати на збір документів та послуги аварійного комісара в сумі 622 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6 211, 58 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

21 березня 2017 року відповідно до ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 16.10.2014 року близько 01 год. 20 хв. ОСОБА_1. в м. Києві, по вул. Салютна, 20, керуючи транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень автомобілів.

Вказані вище обставини встановлені постановою Вишгородським районним судом Київської області 25.11.2014 року, відповідно до якої, ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. (а.с. 9).

В результаті даної ДТП з вини водія ОСОБА_1, був пошкоджений автомобіль НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, цивільно - правова відповідальність якого, була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3664519, терміном дії з 05.09.2014 року по 04.09.2015 року (а.с. 7).

Висновком експертного дослідження №842, про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, від 27.11.2014 року, вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля НОМЕР_2, в наслідок ДТП з урахуванням ПДВ становить 6 707, 50 грн. (а.с. 12-27).

Завдана шкода винуватцем ДТП, потерпілому відшкодована не була.

З метою отримання страхового відшкодування, 26.12.2014 року представник власника за нотаріально посвідченою довіреністю автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_3 звернувся до МТС БУ з відповідною заявою (а.с. 5-6).

На час скоєння ДТП, водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 29).

Позивач, розглянувши заяву власника пошкодженого автомобіля та зібрані аварійним комісаром документи по даному ДТП прийняв рішення про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджується наказом № 1732 від 07.04.2015 року (а.с. 28)

08 квітня 2015 року ОСОБА_3 було виплачено грошові кошти у розмірі 5 589, 58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1732 від 08.04.2015 року (а.с. 30).

Крім того, 10.12.2014 року позивачем також було сплачено ФОП ОСОБА_4 за послуги аварійного комісару (огляд автомобіля та збір документів) у розмірі 622 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8656 від 10.12.2014 року (а.с. 10).

Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України ), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим.

За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов'язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.

Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов'язок за страховим зобов'язанням.

Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов'язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу.

Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.

У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України до Позивача, який виплатив страхове відшкодування , переходить право вимоги до особи , відповідальної за заподіяний збиток , тобто право вимоги до відповідача .

Згідно до ст. 38 цього ж Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до ОСОБА_1

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов'язані з виплатою страхового відшкодування, тому позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з ОСОБА_1 також підтягаються стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 грн.

Керуючись ст.11,60,61,208,209,213,224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу грошові кошти в розмірі 6 211 (шість тисяч двісті одинадцять) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя М.Б. Баличева