РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.,

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Київський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що заявник за національністю є німцем та має німецьке походження. В обгрунтування заяви зазначив наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 року в Закарпатській області народилась мати заявника ОСОБА_3 в родині німця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 18.01.1974 року матір'ю заявника було укладено шлюб з ОСОБА_6, та її прізвище було змінено на «ОСОБА_10». В родині «ОСОБА_10» народилось двоє дітей - заявник та його сестра ОСОБА_7, яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на «ОСОБА_8». 21.08.2017 року рішенням Київського районного суду м. Харкова було встановлено юридичний факт, що рідна сестра заявника ОСОБА_8 за національністю є німкою та має німецьке походження. Починаючи з післявоєнних років, побоючись за своє життя, негативне ставлення оточуючих до німців, - матір заявника почала приховувати своє німецьке походження. Крім того, саме слово ОСОБА_5 - це германське власне ім'я поширене у вигляді прізвищ. Нині німці є етнічною меншиною, яка проживає у південних та східних областях, та на Закарпатті, звідки він родом. Мати заявника намагалась виховувати заявника та його сестру відповідно до німецьких традицій та похрестила у Лютеранській церкві. Заявник підтримує близькі стосунки зі знайомими, які проживають на території Німеччини, святкує німецькі свята та вважає себе німців. Оскільки, на разі заявник разом зі своєю сестрою готується до переїзду на постійне проживання до Німеччини, оскільки німецьке походження відриває перед ним можливість повернутися на історичну Батьківщину не на правах «біженців», а в рамках програми «репатріації», що є набагато краще та справедливіше, тому заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Представник заявника ОСОБА_9 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без своєї участі та участі заявника, та просив заяву задовольнити в повному обсязі на підставах, викладених в заяві.

Представник заінтересованої особи - Харківський міський ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу за відсутності представника, та проти задоволення вимог не заперечував, та вказав, що Харківський міський відділ ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області є правонаступником Київського районного у м. Харкові відділу ДРАЦС ГТУЮ у Харківській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для повернення на свою Батьківщину, тобто до Німеччини.

Заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ворошиловград, який було перейменовано у м. Луганськ, його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_10

Батьками матері заявника ОСОБА_10 (дошлюбне прізвище ОСОБА_10) були німці ОСОБА_4 та ОСОБА_11.

Заявник має рідну сестру ОСОБА_8., яка також зверталась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2017 року, яке набуло чинності, було встановлено, що ОСОБА_8 за національністю є німкою та має німецьке походження.

Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

У відповідності до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Відповідно до ст.ст. 1, 3, 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" Україна гарантує своїм громадянам незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, до яких належать групи громадян України, які не є українцями, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 9 та ч.1 ст.22 ЗУ "Про реєстрацію актів цивільного стану" актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація, яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесення змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Разом з тим, відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Cуду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до статей 255, 271 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів; відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових, інших посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

При вирішенні питання щодо неправильності запису про національність батьків слід враховувати, що згідно з Указом Президента України від 31 грудня 1991 року N 24/91 "Про порядок зміни громадянами України національності" у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного з батьків.

Відповідно до п.п. 1.1. Розідлу 1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 20.01.2012 року № 112/5, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних,

міжрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, судом встановлено, що заявник є німцем та має німецьке походження, тому останній має право на відновлення своєї національності, а отже суд вважає дану заяву обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 3, 4, 10-11, 60, 256-259, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р., суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Київський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Луганськ - за національністю є німцем та має німецьке походження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області, через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя