Справа №359/9854/16-ц
Провадження №2/359/801/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 12 серпня 2000 року ОСОБА_2 та відповідач уклали шлюб. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4 Позивач не бажає жити однією сімєю з ОСОБА_3, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому просить суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов та просить суд задовольнити його.

Відповідач не зявився у судове засідання. ОСОБА_3 надіслав заяву (а.с.16), в якій він визнає позов та просить розглянути цивільну справу в його відсутності.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 12 серпня 2000 року ОСОБА_2 та відповідач уклали шлюб, зареєстрований у ВРАГС Московського РУЮ в м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №572. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-БК №115796 від 12 серпня 2000 року (а.с.3).

19 квітня 2001 року у них народилась дочка ОСОБА_4 Ця обставина підтвер-джується копією свідоцтва про народження серії 1-БК №151250 від 22 травня 2001 року (а.с.3).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Як розяснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допуска-ється. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Встановлено, що ОСОБА_2 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збере-ження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_3 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що ОСОБА_2 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задоволений в повному обсязі.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 12 серпня 2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Московського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №572, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6