Справа №№643/5058/15-ц, 2/643/2762/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 року м.Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Короткого І.П.

при секретарі Охріменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, треті особи: ОСОБА_3, товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки та свідоцтва про право власності недійсними, скасування права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в рамках зведеного виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» боргу в розмірі 378 477 грн 23 коп. на прилюдних торгах, проведених у лютому 2014 року філією 21 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» (далі - ПП «Нива-В.Ш.»), була реалізована квартира АДРЕСА_1, покупцем якої стала ОСОБА_2 За результатами прилюдних торгів державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки та видано ОСОБА_2 нотаріально посвідчене свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, яка належала їй та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності і відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2010 року по справі за її позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя знаходилась під забороною відчуження. Крім того, всупереч п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Тимчасове положення) її та боржника ОСОБА_3 не було повідомлено про проведення прилюдних торгів. Ураховуючи викладене, позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати недійсними прилюдні торги від 21 лютого 2014 року, акт державного виконавця від 28 лютого 2014 року та свідоцтво нотаріуса від 7 березня 2014 року, скасувати право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що всі обставини справи зазначені у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що підтав для задоволення позову не мається.

Інші учасники процесу в судове засідання не зявились.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні справи слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі - Московського ВДВС Харківського МУЮ) знаходилося зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» боргу в розмірі 378 477 грн 23 коп.

11 грудня 2013 року між Московським ВДВС Харківського МУЮ та ПП «Нива-В.Ш.» укладено договір про надання послуг щодо організації і проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

21 лютого 2014 року Московським ВДВС Харківського МУЮ в рамках зведеного виконавчого провадження на прилюдних торгах, проведених спеціалізованою організацією філією 21 ПП «Нива-В.Ш.», реалізована квартира АДРЕСА_1, покупцем якої стала ОСОБА_2

За результатами прилюдних торгів державним виконавцем складено акт про реалізацію предмета іпотеки від 28 лютого 2014 року, а 7 березня 2014 року приватним нотаріусом видано свідоцтво про право власності ОСОБА_2Б на спірну квартиру.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 25 листопада 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в порядку забезпечення позову накладено заборону відчуження, зокрема, квартири АДРЕСА_1.

Разом з тим, спірна квартира не знаходилась під арештом, а на неї було накладено заборону відчуження і положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» не перешкоджали реалізації майна боржника на виконання рішення суду, оскільки законом не встановлено заборони реалізації майна на виконання рішення суду у випадку застосування заходів забезпечення позову в іншій справі.

Згідно зі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна.

Отже, якщо ОСОБА_1 мала намір зупинити виконання рішення суду, на виконання якого було реалізовано спірну квартиру, то могла звернутися до суду із заявою про відстрочку або розстрочку його виконання, або із заявою про зупинення виконавчого провадження.

Таким чином, підставою для непроведення прилюдних торгів могло бути рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна (п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». При цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

За змістом п.3.11 Тимчасового положення (у редакції, чинній на час проведення оспорюваних прилюдних торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, розглядаючи питання про дотримання під час проведення торгів положень п.3.11 Тимчасового положення, суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами необхідних відомостей.

Отже, загальний зміст поняття «повідомлення» передбачає не тільки направлення відомостей, з якими особу слід ознайомити, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

Разом з тим сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначена правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року № 6-1884цс15, від 13 квітня 2016 року № 6-2988цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, головна умова, яка повинна бути встановлена судом, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, крім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, позивач не довів, що порушення порядку повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів могли вплинути на результат торгів.

Не спростовує висновків суду і копія рішення Московського районного суду м.Харкова від 15.08.2016 року про визнання за позивачем права власності на ? частину спірної квартири, оскільки на момент проведення торгів такого рішення суду не існувало.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 27, 60, 88, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя

16.03.2017