АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

21 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року

про роз'яснення рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа: Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про визнання недійсним реєстраційного посвідчення, визнання права власності на частину житлового будинку та виділ частки в натурі, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.06.2017 р. заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2011 р. задоволено, роз'яснено рішення наступним чином:

- роз'яснено, що частково недійсною реєстрація житлового будинку АДРЕСА_1, проведена 15.10.1999 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» на ім'я ОСОБА_4, визнана в частині 3/10 частин будинку АДРЕСА_1;

- роз'яснено, що за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/8 частини добудови під літ. «А-1» будинку АДРЕСА_1, що становить 3/10 частин від сього будинку АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Солом'янського районного суду м. Києві від 23.11.2011 р. Вважає, що судом першої інстанції при вирішенні вказаного питання було порушено норми процесуального права. Зазначає, що судом при роз'ясненні рішення до резолютивної його частини було внесено нові дані у порушення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених в ній.

ОСОБА_3 та його представник ПАН М.М. просили апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2011 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано частково недійсною реєстрацію житлового будинку АДРЕСА_1, проведену 15.10.1999 року Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна на ім'я ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_3 право власності на 3/8 частини добудови під літ. «А-1» будинку АДРЕСА_1 та виділено йому в натурі його частку, яка близька до ідеальної і складається з наступних приміщень: перший поверх - приміщення гаражу I, площею 35,6 м. кв. з оглядовою ямою, сходів II, площею 2, 5 кв.м. з ганком; другий поверх - веранда (кухня) 1-9 площею 11, 7 кв.м., частина коридору 1-10 площею 9,0 кв.м., хол 1-11 площею 15, 6 кв.м., комора (санвузол) 1-12 площею 2, 2 кв.м., житлова кімната 1-13 площею 27.) кв.м., веранда III площею 6, 8 кв.м.; загальною площею - 110, 4 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 влаштувати дверний проріз з між дверним блоком між приміщеннями 1-10 та 1-11, 1-1 та 1-5, влаштувати перегородку в приміщеннях 1-5, 1-7 та в приміщенні 1-10, замурувати частину дверного прорізу між приміщеннями 1-1 та 1-5, 1-11 та 1-10. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості його частки, що перевищує ідеальну, в сумі 23 242 грн. 30 коп. Залишено в загальному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 господарські споруди - огорожу та тротуар, а також системи каналізації та водопостачання. У задоволенні інших вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2011 р., суд першої інстанції виходив з того, що рішення в частині, яку просить роз'яснити заявник, є незрозумілим і ця обставина позбавляє позивача можливості зареєструвати своє право власності на частину будинку, визнаного рішенням суду, а відтак його необхідно роз'яснити у той спосіб, про який просить у своїй заяві ОСОБА_3

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судді суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми процесуального закону, суд роз'яснює рішення, що набрало законної сили і є незрозумілим, особам, що брали участь у справі чи державному виконавцю, що ускладнює його виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення у нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Оскільки зі змісту мотивувальної частини рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2011 р. не убачається, що судом досліджувалося та було встановлено, в якій частині була визнана недійсною реєстрація житлового будинку АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4, а також не встановлювалося, яку саме частку від усього будинку АДРЕСА_1 становить 3/8 частини добудови під літ. «А-1», на яку було визнано право власності за ОСОБА_3, судом при задоволенні заяви про роз'яснення резолютивної частини рішення суду фактично були внесені до нього нові дані.

Окрім того, позовна заява ОСОБА_3 не містила в собі позовних вимог щодо визнання за ним права власності на частину будинку АДРЕСА_1, а відтак вказане питання взагалі не було предметом судового розгляду.

У випадку, якщо би вказані обставини перевірялися судом першої інстанції при ухваленні рішення та були ним встановлені, вони повинні були вирішуватися шляхом ухвалення додаткового рішення за заявою осіб, які беруть участь у справі чи за власною ініціативою в порядку ст. 220 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному конкретному випадку, суд вніс у резолютивну частину рішення нові дані, а саме: конкретний розмір частини будинку АДРЕСА_1, щодо якої було визнано недійсною реєстрацію на ім'я ОСОБА_4, що була проведена 15.10.1999 р. Київським міським БТІ, а також визначено частку від будинку АДРЕСА_1, на яку визнано право власності за ОСОБА_3

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З наведених підстав ухвала судді підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 760/6704/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8801/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.