Справа № 456/2413/17
Провадження № 2/456/1605/2017
РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Петренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Стрийського району Львівської області про визнання особи такою, що прийняла спадщину, та визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, просив визнати його таким, що прийняв спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3, яка померла 01.02.1998р. та визнати за ним право власності на будинковолодіння в с. Добряни Стрийського району по вул. Володимира Великого, 10 в порядку спадкування за заповітом після її смерті.

В обґрунтування позову покликався на те, що його бабуся ОСОБА_3 1910р. народження мала на праві власності жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: с.Добряни Стрийського району, вул.Володимира Великого,10. 24 грудня 1991р. остання склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно.

01.02.1998р. ОСОБА_3 померла. Позивачу на той час було 13 років та його законним представником була мама ОСОБА_4. Остання вступила в управління і користування майном, дозволила своїй рідній сестрі з двома дітьми проживати в успадкованому позивачем будинковолодінні. Спадкове майно складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 81, 3 кв. м, житловою площею 60,3 кв. м, веранди «а», сходів «а 1», сараю «Б», вбиральні «В», погрібу «Г», сараю «Д», вимощення «І», колонки питної «к», колодязя питного «к 1», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, хвіртки № 4, хвіртки № 5. Після свого повноліття він продовжував проживати у спадковому будинку разом з двоюрідними сестрами, підтримує будинок у належному стані (робить ремонт), користується присадибною ділянкою, садом. У звязку з тим, що на момент смерті спадкодавця 01 лютого 1998р. він був неповнолітнім, проживав і був зареєстрований у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину. Крім цього його законний представник на той час мати ОСОБА_4 не подавала заяви про відмову від спадщини. Отже, він фактично прийняв спадкове майно.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради сільський голова ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву, в якій розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, при постановленні рішення по даній справі, слід керуватися положенням ЦК України (в редакції 1963р.).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство.

Отже, при вирішенні даної справи слід керуватись ЦК України (1963р).

Відповідно до положень ст.ст.524,534 ЦК України (1963р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК України (1963р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України №18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 01.02.1998р. в с.Добряни Стрийського району Львівської області, що вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-СГ 075477 від 03.02.1998р.

Згідно заповіту від 24.12.1991р., посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_7, ОСОБА_3 все своє майно заповіла ОСОБА_8.

Із свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 25.07.1988р. ОСОБА_3 належав жилий будинок в с.Добряни Стрийського району по вул.П.Морозова,10. Відповідно до технічного паспорту від 21.07.2017р., виданого ФОП ОСОБА_9, на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: вул.В.Великого (колишня назва ОСОБА_10),10 с. Добряни Стрийського району Львівської області такий складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 81,3 кв.м., житловою площею 60,3 кв.м., веранди «а», сходів «а 1», сараю «Б», вбиральні «В», погрібу «Г», сараю «Д», вимощення «І», колонки питної «к», колодязя питного «к 1», воріт № 1, огорожі № 2, огорожі № 3, хвіртки № 4, хвіртки № 5.

Як вбачається з довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради №532 від 19.07.2017р. ОСОБА_3 03.07.1910р. народження до дня своєї смерті - 01.02.1998р. була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня ОСОБА_10), до складу її сімї входив позивач ОСОБА_1 19.05.1985р. народження.

Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.08.2017р. приватного нотаріуса ОСОБА_11 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла 01.02.1998р. у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ОСОБА_6 ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним дослідженими доказами прийняття відповідно до вимог ст.ст.548, 549 ЦК України (в редакції 1963р.) спадщини позивачем ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, оскільки позивач, будучи неповнолітнім на час відкриття спадщини, разом з своїм законним представником матірю ОСОБА_4 проживав у спірному будинку, тобто вступив у володіння спадковим майном; законний представник позивача мати ОСОБА_4 у визначений законом 6 місячний строк після відкриття спадщини не подавала заяви про відмову від спадщини, тому позовна вимога про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом підставна та підлягає задоволенню.

Відповідно до ОСОБА_6 ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13, щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 01 січня 2004 року). Якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст.549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном.

Ввідтак, вимога про визнання особи такою, яка прийняла спадщину, на думку суду задоволенню не підлягає, оскільки такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів судом ст.16 ЦК України не передбачений та є зайвим.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.534,548,549 ЦК України (у редакції 1963р.), суд

в и р і ш и в :

позов задоволити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1», загальною площею 81,3 кв. м, житловою площею 60,3 кв. м, веранду «а», сходи «а1», сарай «Б», вбиральню «В», погріб «Г», сарай «Д», вимощення І, колонку для питної води «к», колодязь питний «к1», ворота №1, огорожі №2 та №3, хвіртки №4 та №5, загальною вартістю 257932 грн., які розташовані в с.Добряни Стрийського району Львівської області, вул. Володимира Великого,10, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 01 лютого 1998р.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_12