Провадження № 2/760/6155/17
УХВАЛА

/про залишення позовної заяви без руху/

20 жовтня 2017 року місто Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою вказавши серед іншого, що він разом з відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в таких частках: він - 3/8, ОСОБА_2 - 3/8, ОСОБА_3 - 1/4. Відповідач має намір відчужити свою частку у праві власності на квартиру і на даний час між ними існує спір щодо розпоряджання майном, що перебуває у їх спільній власності.

Посилаючись на ці обставини, положення ст.356 ЦК України, позивач просить визнати за ним право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1.

Позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з таких підстав.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює гарантію на справедливий суд, основу якої складає принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

У відповідності до положень ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини щодо реалізації пункту 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Цивільним процесуальним кодексом України у статті 119 визначені вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України, зокрема, у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Вимогам статті 119 ЦПК України позовна заява ОСОБА_2 не відповідає.

Завданнями цивільного судочинства, за визначення ст. 1 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Порушення суб`єктивного цивільного права зумовлюється недотриманням норм права або юридичних обов'язків, які випливають із його сутності. Невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб'єктивного цивільного права. Оспорювання суб'єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб'єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

Спосіб захисту являє собою певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позивачем пред'явлено позовні вимоги з посиланням на положення ст. 365 ЦК України, частиною першою якої передбачається, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно з частиною другою названої статті суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Таким чином, ст. 365 ЦК України урегульовано правовідносини щодо припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Разом з цим, позивачем пред`явлено позовні вимоги про визнання права власності на частку у спільному майні, належну іншому співвласнику.

В той же час у позовній заяві не наведено обставини, якими обґрунтовуються ці позовні вимоги, а питання про припинення права співвласника на частку у спільному майні позивачем до змісту позовних вимог не включено.

Крім цього, відповідно до ст. 26 ЦПК особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи та їх представники. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦПК треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін.

Відтак, оскільки вирішення пред'явленого позову може вплинути на права або обов'язки ОСОБА_3 щодо однієї із сторін, останній повинен виступати у даних цивільних процесуальних правовідносинах як третя особа.

Однак, ОСОБА_3 як співвласника квартири в якості третьої особи до участі у справі позивачем не залучено.

Враховуючи вищезазначене, позивачеві необхідно визначитись за захистом яких саме прав, свобод чи інтересів він звертається; у чому полягало їх порушення з боку відповідача; навести обґрунтування способу захисту порушених прав відповідно до змісту суб'єктивного права, за захистом якого він звертається, характеру його порушення; сформулювати позовні вимоги чітко і конкретно; відповідно до обраного способу захисту визначитись із колом осіб, які мають бути залучені до участі у справі; навести відповідні обставини на обґрунтування позовних вимог; зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Вказані недоліки належить усунути шляхом подання нової редакції позовної заяви у відповідній кількості примірників.

Частиною п'ятою ст. 119 ЦПК України, передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Між тим, суддею встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є об'єкт нерухомого майна - 3/8 частина квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» №20 від 22.12.1995р. зі змінами та доповненнями від 25.05.1998р. визначено, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтями 3 і 4 Закону України «Про судовий збір» визначено об'єкти справляння судового збору, його розміри та перелік позовних заяв чи інших заяв, передбачених процесуальним законодавством, за подання яких судовий збір не справляється.

Згідно п.п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1600, 00 грн. станом на 01.01.2017 відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивачем пред'явлено позов про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна - частину квартири, що розташована в Солом'янському районі м. Києва, позивачем має бути сплачений судовий збір в загальному розмірі 8 000, 00 грн.

Разом з цим, позивачем сплачено судовий збір частково в сумі 640, 00 грн.

Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно доплатити судовий збір у розмірі 7 360, 00 грн. та надати суду оригінал відповідного платіжного документу.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності - залишити без руху і надати позивачам термін для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків шляхом подання позовної заяви в новій редакції, доплати судового збору та подання оригіналу платіжного документу і роз`яснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Лазаренко