Справа № 627/480/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Солонецької Я.В.,

представника позивача- ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

у с т а н о в и в :

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Мурафської сільської ради про визнання права власності на землю.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в грудні 2002 року померла ОСОБА_2,яка мала на праві приватної власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1846 га, що знаходиться на території Мурафської сільської ради . Вказану земельну ділянку фактично успадкувала її дочка ОСОБА_3, але юридично її не оформила. За життя ОСОБА_3 склала заповіт ,яким все майно заповідала позивачу. В грудні 2011 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на майно. Позивач має намір оформити спадщину та успадкувати земельну ділянку , однак , в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину неможливо , оскільки нотаріус відмовив в зв»язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на землю. Прохала поновити строк звернення до суду та визнати право власності за нею на земельну ділянку.

У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позов , прохав його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився , подав заяву слухати справу у його відсутність , позов визнав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,1846 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ,яка знаходиться на території Мурафської сільської ради . Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку , однак ОСОБА_2 не отриманий, про що свідчить довідка відділу Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області від 01.02.2017 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На момент смерті ОСОБА_2 з нею в одному будинку проживала її дочка ОСОБА_3 , про що свідчить довідка Мурафської сільської ради від 24.02.2017 р.

ОСОБА_3 є такою , що фактично спадщину прийняла відповідно до норм ст. 549 ЦК України ( в ред.1963 р.) , однак юридично її не оформила. Інших спадкоємців після ОСОБА_2 не має.

Згідно інформаційної довідки про наявність спадкової справи від 17.10.2017 р., спадкова справа після ОСОБА_2 не заводилася , свідоцтва про право на спадщину не видавалися .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2

Як свідчить довідка Мурафської сільської ради, ОСОБА_1 вела постійний догляд за своєю тіткою ОСОБА_3 та поховала її .

Заповітом , посвідченим секретарем Мурафської сільської ради від 22.02.2006 р. ОСОБА_3 все своє майно заповідала ОСОБА_1

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 14.10.2013 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку ,яка належала ОСОБА_3

З відповіді Краснокутської ДНК вбачається ,що спадкова справа після ОСОБА_3 не заводилася , свідоцтва про право на спадщину не видавалося.

Інші спадкоємці ,які б мали право на обв»язкову частку у спадщині після ОСОБА_3 відсутні.

Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки .Однак,листом Краснокутської державної нотаріальної контори від 11.04.2017 року , ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3. відмовлено, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1265 ЦК України у п»яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно …

Таким чином, спадкування майна ОСОБА_3. здійснюється за законом, і, відповідно до ст. 1265 ЦК України, позивач являється спадкоємцем п»ятої черги.

Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з п.5 ч.1 ст.19 даного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно до п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Право ОСОБА_1 на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав .

В судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3, до складу спадкового майна входить земельна ділянка ,яка знаходиться на території Мурафської сільської ради. Іншого шляху, ніж визнання права власності на дану земельну ділянку в судовому порядку, у позивача немає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд задовольняє вимоги позивача, так як вона надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших.

Крім того , позивач пропустила строк звернення до суду,який прохає поновити . Суд, розглянувши вказане клопотання , вважає його задовольнити , а строк поновити.

Керуючись ст. ст. 1225 ,1265,1296 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 .

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право приватної власності на земельну ділянку площею 4,1846 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Вовк Л. В.