Справа № 132/2716/15-ц Провадження № 22-ц/772/851/2017Головуючий в суді першої інстанції Павленко І. В.
Категорія 27Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Медяного В.М., Матківської М.В.,

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: представника ПАТ «Приватбанк» - Ткача Ю.А., відповідача ОСОБА_3,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 25.07.2011 року ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач умови кредитного договору не виконує, своєчасно банку не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, та іншими витратами відповідно до умов договору, чим допустив заборгованість в розмірі 20749,89 грн., що складається з: 4079,43 грн. - заборгованість за кредитом; 12706,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 964,28 грн. - штраф (процентна складова) та судові витрати в розмірі 1218 грн.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року позов задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач не виконує умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 20749,89 грн., яку стягнуто на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 25.07.2011 року ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послух позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до п.2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг.

Згідно п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Однак, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що також підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с.3-4), тобто у порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Згідно розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25.07.2011 року у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 20749,89 грн., яка складається з: 4079,43 грн. - заборгованість за кредитом; 12706,18 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 964,28 грн. - штраф (процентна складова).

За змістом ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно стягнув заборгованість з ОСОБА_3 на користь Банку, оскільки відповідач не виконує свої зобов»язання, заборгованість не погашає, чим порушує права та інтереси позивача.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються наданими позивачем анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки, що підписані відповідачем, тобто він погодився на такі умови кредитування.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_3 25.12.2012 року частково погасив кредитну заборгованість в розмірі 2800 грн., з яких 1130,19 грн. заборгованість по процентах, тобто йому було відомо про умови користування платіжною карткою.

Також, посилання відповідача в апеляційній скарзі на правову позицію ВСУ №6-240цс14 від 11.02.2015 року не заслуговують на увагу, оскільки така правова позиція не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли у даній цивільній справі.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та матеріалам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис Сопрун В.В.

Судді: підписи Медяний В.М.

Матківська М.В.

Згідно з оригіналом: Сопрун В.В.