АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/7885/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарях Казанник М.М., Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року про часткове задоволення скарги ОСОБА_5 на бездіяльність державного виконавця - начальника Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка бере участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року задоволено скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність начальника Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області: зобов'язано начальника Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з майна ОСОБА_5, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.12.2015 під час виконання дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого 06.11.2015; в іншій частині заявлених вимог - відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебуває дублікат виконавчого листа №2-1005-1/09, виданого Солом'янським районним судом м. Києва 06.11.2015 про стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку на одну дитину, починаючи з 11.12.2008 і до досягнення ними повноліття 03.12.2025.

16 грудня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження з посиланням на наявність заборгованості по аліментах понад три місяці та 09.02.2016 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з направленням дубліката виконавчого листа №2-1005-1/09 від 16.11.2015 за місцем знаходження арештованого майна до Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, який отримано виконавчою службою 24.03.2016.

Задовольняючи скаргу в частині зобов'язання начальника Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з майна боржника, суд першої інстанції виходив із того, що станом на 13.07.2016 заборгованість боржника по аліментах відсутня, а також що при накладенні арешту державний виконавець порушив передбачений законом порядок.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас128,129), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції з наступних підстав.

Предметом оскарження у даній справі є відмова начальника відділу Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області зняти арешт з майна боржника, накладеного постановою старшого державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві у порядку ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Оскільки оскаржується бездіяльність державного виконавця станом на липень 2016 року, при розгляді даної справи застосуванню підлягає Закон України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент оскаржуваних дій.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 посилався на те, начальник Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області безпідставно відмовив у знятті накладеного з порушенням передбаченого законом порядку арешту на його майно. Зазначав, що на момент накладення арешту (16.12.2015) заборгованості по сплаті аліментів у ОСОБА_5 не існувало, а тому вважав, що передбачених ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» підстав для накладення арешту не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосереднього підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

Отже, предметом доказування у даній справі є недотримання передбаченого законом (порушення) порядку накладення арешту на майно боржника ОСОБА_5 та в залежності від установленого правомірність відмови начальника Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у знятті арешту. Проте, суд першої інстанції зазначених обставин не перевірив, а висновок суду про їх доведеність не відповідає обставинам справи і зроблений з порушенням норм закону.

Надані ОСОБА_5 докази про відсутність заборгованості по аліментах станом на 01.02.2010 та на 01.06.2016 суд безпідставно взяв до уваги, адже вони не містять відповідної інформації станом на момент вирішення питання 16.12.2015. В якості підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_5 державний виконавець ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві зазначив про наявність заборгованості по аліментах понад три місяці, проте, не зазначив ні розміру заборгованості, ні періоду, за який вона утворилась. Суд першої інстанції зазначених обставин не перевірив і зробив передчасний висновок про порушення порядку при вирішенні питання про накладення арешту на майно ОСОБА_5

Посилання начальника Березнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у своїй відповідача на лист ОСОБА_5 на ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» є безпідставним, адже боржник просив зняти арешт з майна з інших підстав.

Крім того, судом першої інстанції не враховано роз'яснень п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 7 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до якого справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Розглянувши скаргу, суд першої інстанції залишив поза увагою, що прийнята державним виконавцем постанова також стосується прав стягувача ОСОБА_4, яка не залучена до участі у справі. Крім того, судом не обговорено питання залучення до участі у справі державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві, який за ствердженням ОСОБА_5 при вирішенні питання про накладення арешту порушив передбачений законом порядок.

За таких обставин оскаржувана ухвала постановлена з порушенням встановленого законом порядку, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 312, 315, 324 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_4, задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 7 жовтня 2016 року скасувати. Питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна