Справа № 720/275/17
Провадження № 2/720/304/17
17 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Єфтемій М.І.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
В лютому 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння, яке розташоване по вул. Київська, № 86 в с. Рокитне Новоселицького району. У 2012 році вона зареєструвала шлюб з відповідачем, після чого останній був зареєстрований у її домоволодінні. Проте подружні стосунки між ними не склалися, внаслідок чого 30 липня 2015 року шлюб був розірваний. Не дивлячись на те, що відповідач з квітня 2014 року виїхав з господарства та проживає окремо, з обліку реєстрації з її домоволодіння не знявся та в добровільному порядку не бажає зробити цього. Вказана обставина створює їй перешкоду у вільному розпорядженні своєю власністю, тому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом.
В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився без поважних для суду причин. Суд, зі згоди представника позивачки, ухвалив продовжити розгляд справи у відсутності відповідача та провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачка є власницею домоволодіння, яке розташовано по вул. Київська, № 86 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14 листопада 2012 року.
Рішенням Новоселицького районного суду від 30 липня 2015 року шлюб між сторонами розірваний.

Відповідач зареєстрований в даному домоволодінні, однак не мешкає у ньому з квітня 2014 року з неповажних причин, що підтверджується актом свідчень сусідів від 21 лютого 2017 року.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Обєктом власності особи може бути зокрема житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, які перебувають на території України, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати своє місця проживання.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази та враховуючи, що відповідач більше одного року без поважних причин не користується житлом позивачки, оскільки фактично постійно проживає у іншому місці, суд вважає, що відповідач порушує право позивачки вільно розпоряджатися своєю власністю, у звязку із чим позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим будинком позивачки.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду.

На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 328, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-218, 224-226 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом у домоволодінні по вулиці Київська, № 86 в с. Рокитне Новоселицького району Чернівецької області, яке належить ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору за подання позову до суду в сумі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: