АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3822/17 Головуючий 1 інст. - Наумова С.М.
Справа № 638/2191/17 Суддя доповідач : Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського державного університету харчування та торгівлі, третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення нарахованої, але не сплаченої стипендії та інфляційних витрат, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського державного університету харчування та торгівлі про стягнення нарахованої, але не сплаченої стипендії та інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 01.09.2013 року його відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на пільгових умовах було зараховано до складу студентів Харківського державного університету харчування та торгівлі, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання поза конкурсом на економічний факультет.

З вересня 2013 року позивач отримував мінімальну академічну стипендію у розмірі 730 грн., з вересня 2015 року включно по час звернення до суду з позовом - 825 грн.

Крім того, з лютого 2014 року позивач не отримував стипендію, оскільки відповідно до виписки по карті стипендія не нараховувалась у зв'язку з тим, що середній бал успішності по підсумкам екзаменаційної сесії не був достатній для призначення академічної стипендії, відповідно до Положення «Порядку призначення виплати стипендії», затвердженого постановою КМУ від 12 липня 2004 року № 882.

Просив стягнути недоплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з вересня 2013 року по грудень 2016 року включно, з урахуванням інфляційних витрат в розмірі 65695 грн. 45 коп., а також судовий збір в розмірі 657 грн.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з Харківського державного університету харчування та торгівлі на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену стипендію за період з 01 вересня 2013 року по 31 грудня 2015 року у сумі 30401 грн., а також інфляційній витрати за цей період у сумі 11098,66 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2017 року скасувати в частині відмови ОСОБА_1 у стягненні недоплачених та не виплачених сум стипендії з урахуванням інфляційних втрат за січень-грудень 2016 року та розподілу судових витрат.

При цьому посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для стягнення коштів у визначеній ним сумі є всі підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково та стягуючи з Харківського державного університету харчування та торгівлі нараховану та невиплачену стипендію у сумі 30401 грн. та інфляційній витрати у сумі 11098,66 грн. за період з 01.09.2013 року по 31 грудня 2015 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання зазначених коштів як дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менш як п'ятнадцять років. Підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині відсутні, оскільки за період з січня по грудень 2016 року середній бал успішності позивача за результатами семестрового контролю був 3,0 за п'ятибальною системою оцінювання.

Вказаний висновок судова колегія вважає вірним, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 є студентом 4 курсу денної форми навчання економічного факультету Харківського державного університету харчування та торгівлі та навчається за кошти державного бюджету (а.с.11).

ОСОБА_1 при вступі до університету подав до приймальної комісії підтверджуючі документи про пільгу та був зарахований поза конкурсом за пільгою відповідно до ст. 5 Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 р. № 345-ІV . ОСОБА_1 має статус: дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менш як п'ятнадцять років (а.с. 21-23), також це підтверджується довідкою генерального директора ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» С.А. Вороніна від 12.03.2013 року № 1/1370 (а.с. 13).

Загальна сума доходу за період з 01.09.2013 р. по 31.01.2014 р. становить 3650 грн.

З лютого 2014 року по грудень 2015 року включно, стипендія не нараховувалася.

Згідно довідки про навчання ОСОБА_1 зимову та сесію 2015-2016 навчального року склав з оцінками «задовільно», середній бал успішності «3,0», тому не мав права на призначення академічної стипендії ( з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року) (а.с.117).

Частиною першою ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. № 345-ІV встановлено, що , шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або ІІ групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданнями місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Пунктом 11 Прикінцевих положень Закону України № 928 від 25.12.2015 від 25.12.2015 р. «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що у 2016 році норми і положення статті 5 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" застосовується у порядку та у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та бюджету Фонду соціального страхування України.

Отже, при призначені стипендії з 01.01.2016 р. слід керуватись постановою Кабінету Міністрів України № 882 від 12.07.2004 р. «Питання стипендіального забезпечення», виходячи з установленого розміру мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії.

Зважаючи на те, що в період з січня 2016 року по грудень 2016 року середній бал успішності позивача за результатами семестрового контролю був 3,0 за п'ятибальною системою оцінювання, призначення та виплата йому стипендії на загальних підставах, за період з 01.01.2016 року по 30.06.2016 року та з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року обґрунтовано не проводилася.

З огляду на викладене, вимоги ОСОБА_1, викладені в апеляційній скарзі, в частині стягнення стипендії та інфляційних витрат за період з січня по грудень 2016 року задоволенню не підлягають.

Безпідставним є і посилання в апеляційній скарзі на неповне відшкодування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, судом першої інстанції правильно визначено розмір судового збору, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з відповідача відповідно до розміру задоволених судом позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновок суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді