Справа № 647/184/17
№ провадження 2/647/165/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області

у складі: головуючого - судді Миргород В.С.

при секретарі - Полозок Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.04.2010 року останній отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява підписана разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис у заяві.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим станом на 30.11.2016 року має заборгованість - 17180,35 гривень, яка складається з: 774,98 гривень - заборгованість за кредитом; 12111,07 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 гривень - заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) та 794,30 гривень - штраф (процентна складова). У зв'язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 17180,36 гривень та судові витрати в розмірі 1600,00 гривень.

У судове засідання представник позивача не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути у його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення з нього заборгованості за кредитом в розмірі 774,98 гривень та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 12111,07 гривень не заперечував, але стосовно стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3000,00 гривень, а також штрафів: фіксованої частини в розмірі 500,00 гривень та процентної складової в розмірі 794,30 гривень просив відмовити у зв'язку з закінченням строків позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Так, за змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа вільно, на власний розсуд, обирає способи участі у справі.

При цьому згідно зі ст. 119 ЦПК України підставами позову, які відповідно до статей 31, 215 цього Кодексу суд не може змінити без згоди позивача, є обставини, якими останній обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

Вимоги ст. ст. 60, 179, 213, 214, 301 ЦПК України зобов'язують суд з'ясувати обставини, що обґрунтовують заявлені вимоги, на підставі наданих на їх підтвердження доказів.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.04.2010 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Зі змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати достроково виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за Договором.

Згідно п.1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків та інших обов'язків за цим Договором.

Відповідач свої зобов'язання по своєчасному поверненню кредиту та сплати процентів за його використання не виконав, порушив умови договору в цій частині, внаслідок чого, станом на 30.11.2016 року виникла заборгованість перед позивачем. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 774,98 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 12111,07 гривень.

З вищевикладеного випливає, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом та процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, у заяві позичальника домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.04.2010 року, вбачається, що відповідачем остання сума погашення за даним кредитом була здійснена 27.05.2014 року в розмірі 2000,00 гривень.

Таким чином, належних та допустимих доказів, а саме письмового договору, скріпленого підписами сторін, про збільшення позовної давності банком не представлено, а отже й відсутні підстави вважати, що банк звернувся в межах строків позовної давності.

Тобто, в частині вимог позивача щодо стягнення з ОСОБА_1, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3000,00 гривень, а також штрафів: (фіксованої частини) в розмірі 500,00 гривень та (процентної складової) в розмірі 794,30 гривень, слід відмовити, у зв'язку з закінченням строків позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 1600,00 гривень.

На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за кредитним договором № б/н від 01.04.2010 року у загальній сумі 12886 гривень 05 копійок та 1600 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування судових витрат.

На підставі викладеного, в межах заявлених позивачем вимог, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, керуючись ст. ст. 258, 526, 527, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.04.2010 року у розмірі -12886,05 грн., а саме: 774,98 грн. - заборгованість за кредитом та 12111,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також 1600,00 гривень в рахунок відшкодування судових витрат, а всього стягнути 14486 (чотирнадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 05 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з часу проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, встановлених ст..294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала не знайде підстав для поновлення строку про що постановляється ухвала.

Суддя В. С. Миргород