Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/13/17-ц
Провадження № 2/499/104/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
"14" березня 2017 р. смт. Іванівка
Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що з 2013 року відповідач проживає окремо, ні вагітністю, ні життям сина не цікавився, з ним не спілкується, не проявляє щодо нього батьківського піклування, не дбає про його матеріальне забезпечення, фізичний та духовний розвиток, взагалі байдуже відноситься до нього.
Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання повістки, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надав, про причини неявки не повідомив.
Представник служби у справах дітей Іванівської РДА Одеської області у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просив суд розглядати справу за відсутності представника третьої особи.
Приймаючи до уваги вищенаведене, судом 14 березня 2017 року відповідно до вимог ст.224 ЦПК України винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних, встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин.
ОСОБА_1 являється матір'ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.
ОСОБА_2 являється батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.
Відповідно до довідки з місця проживання та про склад сім'ї позивачки, вбачається, що вона проживає разом з сином та своєю матір'ю, отже батько дитини проживає окремо.
Відповідно до характеристики, виданою Михайлопільським ДНЗ «Перлинка», дитина ОСОБА_3 відвідує дитячих садок з 2015 року, хлопчик достатньо розвинутий, в його вихованні приймає участь лише мати, батько дитячий садок не відвідує та життям сина не цікавиться.
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, наданого службою у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доцільним та відповідає інтересам дитини, оскільки у 2016 році суд вже розглядав справу про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, однак на той час йому було надано можливість відновити стосунки з сином, однак протягом року, відповідач приїхав до сина лише один раз, з сином спілкування не відновив.
Вирішуючи питання про застосування норм матеріального права, суд виходив з такого.
Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Згідно ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Застосовуючи зазначенні в рішенні нормативно-правові акти, беручи до уваги письмові докази, задовольняючи позов суд виходить з таких мотивів.
Виходячи з системного аналізу наведених в рішенні норм СК, Закону України «Про охорону дитинства», суд констатує, що наявність обставин порушення прав дитини та не виконання батьківських обов'язків має бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача.
Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини, що виражається з відсутності забезпечення її матеріально, з дитиною не спілкується, турботи та уваги до неї не проявляє.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідача слід позбавити батьківських прав.
Такий висновок підтверджується виходячи з практики Верховного Суду України. Так, в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 19.12.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» пленум роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитині, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Вирішуючи справу, керуючись процесуальними нормами, суд зазначає, що за ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, в межах позовних вимог та на підставі поданих ними доказів.
З ч.1 ст.58 ЦПК України вбачається, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Також, згідно з ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Отже, враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З ч.1 ст.88 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривня 00 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивачки.
Керуючись ст.ст. 10, 58, 60, 169, 209, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 155, 164-167 СК України, Пленумом «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Іванівської РДА Одеської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок.
Стягувати з ОСОБА_4 щомісяця аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 05 січня 2017 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у дохід держави за стягнення аліментів у розмірі 640 гривень 00 коп.
Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Іванівського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення.
СуддяІ. В. Погорєлов