"06" листопада 2017 р.
Справа № 642/3068/17
Провадження № 2/642/1275 /17
06 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Бондаренко В.В.,
за участю секретаря Шаповал Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості,-

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив: стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2М, ОСОБА_3 суму заборгованості за кредитним договором №ML/701/481/2007 від 18.04.2007 в розмірі 577 138, 72 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 8 657,08 грн. обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.04.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №ML/701/481/2007. У відповідності до умов договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 38 823, 75 дол.США на придбання нерухомого майна та на оплату комісії Банку строком до 18.04.2022, а ОСОБА_1 зобовязався повернути позивачу суму отриманого кредиту та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами у строки, передбачені кредитним договором. В подальшому за згодою сторін до кредитного договору було внесено зміни, шляхом укладення 15.05.2015 додаткового договору №1, яким було змінено валюту кредиту, позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 630 449, 78 грн. з цільовим використанням: зміна валют и боргових зобовязань шляхом направлення кредитних коштів на погашення боргових зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, строком до 18.04.2027, 07.06.2016 додаткового договору №2 07.06.2016 додаткового договору №3, яким, серед інших умов, за згодою сторін було введено третю сторону в договорі: ОСОБА_2, який згідно з п.2.1.1. додаткового договору прийняв на себе зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст.543 ЦК України став солідарним боржником. Крім того, 18.04.2007 в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між ОСОБА_3 та позивачем було укладено договір поруки №SR-701/481/2007. В подальшому, за згодою сторін вносилися зміни до договору поруки, шляхом укладення 15.05.2015 додаткового договору №1, 07.06.2016 додаткового договору №2. Позивач взяті на себе зобовязання виконав шляхом надання кредитних коштів згідно кредитних заявок. В свою чергу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили строки оплати передбачених кредитним договором платежів, у звязку з чим у останніх виникла заборгованість перед позивачем. 14.04.2017 позивачем на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було направлено повідомлення/вимогу вих.№73-5-4-12-4-8/541 від 14.04.2017 із вимогою про дострокове виконання боргових зобовязань, яка у встановлений строк адресатами не виконана. Конверт повернувся адресанту із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 13.04.2017 заборгованість за кредитним договором складає 577 138, 72 грн.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не сповістили. Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідачів судові повістки повернуті до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони.
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність представника позивача та відповідачки, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як встановлено матеріалами справи, 18.04.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №ML/701/481/2007. У відповідності до умов договору, позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 38 823, 75 дол.США на придбання нерухомого майна та на оплату комісії Банку строком до 18.04.2022.
Згідно додаткового договору№1 від 15.05.2015 до кредитного договору внесено зміни, а саме було змінено валюту кредиту, позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 630 449, 78 грн. з цільовим використанням: зміна валют и боргових зобовязань шляхом направлення кредитних коштів на погашення боргових зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, строком до 18.04.2027.
07.06.2016 було укладено додаткові договори №2, №3 якими, серед інших умов, за згодою сторін було введено третю сторону в договорі: ОСОБА_2, який згідно з п.2.1.1. додаткового договору прийняв на себе зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, внаслідок чого на підставі ст.543 ЦК України став солідарним боржником.
18.04.2007 в забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору між ОСОБА_3 та позивачем було укладено договір поруки №SR-701/481/2007.
Банк виконав зобовязання, визначені кредитним договором та надав позичальникам кредитні кошти.
Станом на 13.04.2017 заборгованість за кредитним договором становить577 138, 72 грн. та складається з: - заборгованість за кредитом 553 483,07 гр.; - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 02.09.2016 по 12.04.2017 23 655, 65 грн.
14.04.2017 позивачем на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було направлено повідомлення/вимогу вих.№73-5-4-12-4-8/541 від 14.04.2017 із вимогою про дострокове виконання боргових зобовязань, яка у встановлений строк адресатами не виконана. Конверт повернувся адресанту із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до частини 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.
Відповідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Приписами цивільного законодавства передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина 1статті 626 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Відповідно до вимог статті 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а договір відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором.
Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.
Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись статтями 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 224-228 ЦПК України, статтями 525, 526, 530, 553, 554, 610, 612, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд,-
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути в рівних долях з ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер НОМЕР_1, МК 184854, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 31.07.1996, адреса: пров.Хорошевський, буд.1-а, м.Харків), ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент.номер НОМЕР_2, ММ 057733, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09.12.1998, адреса: пров.Хорошевський, буд.1-а, м.Харків) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ідент.номер НОМЕР_3, ММ565593, виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 01.08.2000, адреса: пров.Хорошевський, буд.1-а, м.Харків) судовий збір у сумі 8 657 грн. 08 коп., по 2 885 грн. 07 коп. з кожного.
Заочне рішення суду може бути переглянути судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Бондаренко