Справа № 2-9816/2004 Головуючий у І інстанції Маркова О.М.
Провадження № 22-ц/780/66/17 Доповідач у 2 інстанції Мельник Я. С.
Категорія 18 10.03.2017
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2004 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 144 388, 16 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалами Апеляційного суду Київської області від 01 липня 2016 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

Ухвалою цього ж суду від 29 вересня 2016 року матеріали справи були повернуті до суду першої інстанції для належного оформлення, оскільки у матеріалах справи відсутні документи, які необхідні для розгляду цієї справи.

У подальшому, ОСОБА_2 подав до суду першої інстанції заяву про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2/9816/2004 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 лютого 2017 року, розгляд заяви ОСОБА_2 про відновлення втраченого провадження було закрито.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 214 ЦПК України визначає вичерпний перелік питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення, зокрема суд визначає, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються , чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК)

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, оскільки матеріали даного судового провадження відновлено не було, то перевірити законність і обґрунтованість судового рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, на підставі наданих сторонами доказів не вбачається можливим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним закрити апеляційне провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 228, 231, 297 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: