Справа № 697/2281/17
Провадження № 2/697/895/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі : головуючого судді - Льон О.М.

з участю секретаря с/з - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Каннві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4, яка діє в інтересах ОСОБА_2, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач є дочкою позивача та не надає матеріальної допомоги матері, яка є пенсіонером, не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 1540,34 грн., інших доходів не має, а тому, враховуючи фінансове становище позивача та необхідність в оплаті ліків, остання потребує матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному поряду надавати відмовляється. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і довічно.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги не визнають, заперечують щодо задоволення позову, оскільки ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має тяжке фінансове становище, яке повязане з онкологічною хворобою та потребою в лікуванні.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 є донькою позивача ОСОБА_2, що підтверджується актовим записом про народження позивача ( а.с. 16) .

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою пенсійного віку, не працює, отримує пенсію за віком в розмірі 1540,34 грн., що підтверджується пенсійним посвідченням та довідкою Канівського обєднаного Управління пенсійного фонду України (а.с. 6).

Позивач посилається на те, що пенсійних виплат у вказаному розмірі їй для життєвих потреб та для купівлі ліків не вистачає.

Вважає, що відповідач ОСОБА_3, яка є єдиною дитиною, має достатні доходи, щоб надавати позивачу матеріальну допомогу у вигляді аліментів, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Згідно ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Згідно ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Таким чином, право на утримання має той з батьків, який є непрацездатним та потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України, непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є непрацездатною в розумінні ст. 202 СК України, оскільки має пенсійний вік.

Відповідно до ст.ст. 1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Представник відповідача в підтвердження своїх заперечень надав суду такі письмові докази.

Згідно довідки від 03.11.2017 з місця роботи ОСОБА_3 ( а.с. 22) вбачається, що вона працює на посаді прибиральника виробничих приміщень, її дохід становить за рік а саме з 01.11.2016 по 31.10.2017 16395,09 грн., в період з 10.03.2016 до 24.07.2017 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Встановлено, що ОСОБА_3 має двох дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 23,24). Донька відповідача ОСОБА_6 на даний час навчається в Черкаській медичній академії, на денній формі навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу ( а.с. 25).

Згідно довідки про склад сімї ( а.с. 26), вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з дочкою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. та матірю ОСОБА_2.

Згідно картки огляду лікаря онкогинеколога ( а.с. 29, 30) вбачається, що ОСОБА_3, має захворювання та потребує періодичного обстеження та лікування.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (із змінами і доповненнями) що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним.

Відповідно до ст.129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, оскільки місячний дохід позивача в сумі 1540,34 грн. перевищує місячний дохід відповідача, який складає в середньому 1366,30 грн. ( 16395,09 грн. /12 міс.), відповідач має на утриманні двох дітей та має тяжке захворювання, у звязку з чим потребує лікування.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 294, 367 ЦПК України, ст. 202- 205 Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . М . Льон