06.03.2017 Справа № 363/4975/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - Гаврилівська сільська рада Вишгородського району Київської області та Вишгородська районна державна нотаріальна контора в Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на факт постійного проживання із спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а тому, порушує питання про встановлення цього факту для подальшого оформлення права власності на спадкове майно.

У суді позивачка та її представник просили про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Позивачка в суді пояснила, що на початку 2012 року забрала матір до себе додому по АДРЕСА_1 де здійснювала її догляд у зв'язку з погіршенням стану її здоров'я і проживала разом з нею, коли ІНФОРМАЦІЯ_1 року остання померла.

Представники заінтересованих осіб надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечували.

Заслухавши позивачку та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивачки ОСОБА_4, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_2

До початку 2012 року спадкодавець проживала в своєму будинку за вказаною адресою.

Постановою Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області від 07 грудня 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_4, у взятку з тим, що позивачка на час смерті спадкодавця разом з нею не проживала та протягом шестимісячного строку встановленого ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась.

Разом з тим по справі встановлено, що з 2012 року ОСОБА_4, у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, постійно проживала разом з позивачкою, яка забезпечувала її необхідний догляд за адресою АДРЕСА_1

Вказані обставини підтверджуються довідкою Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області №791 від 21 листопада 2014 року та актом депутата Гаврилівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 23 грудня 2016 року згідно яких позивачка та її мати ОСОБА_4 з 2012 року постійно разом проживали в АДРЕСА_1

Про такі ж обставини ствердили й допитані в суді свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які показали, що позивачка з 2012 року постійно доглядала за хворою матір'ю до її смерті, яка проживала разом з нею в АДРЕСА_1

Інших спадкоємців по справі не має. Згідно листа Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області №176/01-16 від 03 березня 2017 року спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заводилися.

Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов'язком, коли об'єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім'я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відтак для прийняття і оформлення спадщини позивачці слід встановити юридичний факт спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщин, що має для цього значення.

Таким чином позовна є обґрунтованою на підставі вказаних вимог Закону і фактичних обставин встановлених в суді, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 на день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя