Справа №295/4985/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Зосименка О.М.,

за участі секретаря Забродцького А.А.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «Світанок», Голови правління гаражного кооперативу «Світанок» ОСОБА_2, про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, якій у подальшому уточнив 20.07.2017 р. (а.с.48) та в остаточному варіанті просить стягнути з відповідачів середній заробіток за час затримки розрахунку в період з 15.07.2015 року по 27.04.2017 року в сумі 34615 гривень 14 коп.

В останнє судове засідання сторони та їх представники не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 115 КЗпП України визначено строки виплати заробітної плати. Згідно частини першої цієї статті заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч.3. ст.. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що як вбачається з рішення Богунського районного суду міста Житомира від 09.03.2017 р. у справі №295/15663/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «Світанок» про звільнення з роботи та стягнення заборгованості по заробітній платі, позивач просив звільнити його з роботи з посади охоронника ГК «Світанок», притягнути до відповідальності голову правління ОСОБА_2 за порушення законодавства про працю згідно КЗпП та стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі з 10.06.2015 року по час звільнення.

Відповідно до наказу ГК «Світанок» від 10.06.2015 року №209 позивача поновлено на роботі на посаді сторожа з 11.06.2015 року.

Наказом ГК «Світанок» від 15.07.2016 року №214 ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі п.4 ст.40 КЗпП України і доказів визнання незаконним або скасування даного наказу у встановленому законом порядку не надано.

Як вбачається з ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 09.03.2017 року у справі №295/15663/16-ц, судом встановлено, що позивач після поновлення на роботі до виконання своїх обовязків не приступав, жодного дня не працював. Те, що після видачі наказу про поновлення його на роботі, він написав заяву про надання йому відпустки і вважав це підставою для невиходу на роботу, не може свідчити про те, що він має право на отримання заробітної плати.

Встановивши, що у кооперативу відсутні зобовязання з виплати позивачеві сум заробітної плати за період з поновлення на роботі до моменту звільнення 15.07.2017 року, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, в звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212-215ЦПК України, ст.ст.47, 116, 117, 237-1 КЗпП України, суд, -

вирішив:

у задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Зосименко