Провадження № 4-с/161/177/17
У Х В А Л А

іменем України

19 вересня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії (бездіяльність) державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу,-

В С Т А Н О В И В:

Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з даною скаргою на обґрунтування вказавши, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі № 2-5445/2010 від 07.07.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно в користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості в сумі 321372,83 грн. та судових витрат по справі в сумі 1700 грн. по 850 грн. з кожного, що був поданий до Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ. По даному виконавчому листу 27.01.2015 року було відкрито виконавче провадження № 46200965, однак стягнення не проводилося. 16.08.2017 року державним виконавцем Трикош І.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». З даною постановою банк не погоджується, вважає її незаконною, такою, що порушує його права як стягувача. Так, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не вжито всіх необхідних заходів щодо пошуку майна та коштів належних боржнику. На підставі наведеного, просить суд визнати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 від 29.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною, скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 від 29.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязати Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області відновити виконавче провадження № 46200965.

В судовому засіданні представник заявника скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у письмовій скарзі, просив скаргу задовольнити.

Представник субєкта оскарження Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ в дане судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином, заперечення на скаргу суду не надала.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Таким чином, суд вважає, що неявка представника Першого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ та заінтересованої особи не є поважною.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника субєкта оскарження, заінтересованої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частинами 1, 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначені у законі дії, спрямовані на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (пункт 43 Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі по справі № 2-5445/2010 від 07.07.2010 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 солідарно в користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» кредитної заборгованості в сумі 321372,83 грн. та судових витрат по справі в сумі 1700 грн. по 850 грн. з кожного (а.с. 3-5).

Вказаний виконавчий лист знаходився на примусовому виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами та іншими особами, що приймають участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і за якими у сторін та інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

До теперішнього часу рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2010 року не виконано.

Доказів того, що виконавчі дії з примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2010 року були проведені у строки, встановлені ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», Першим ВДВС м. Луцьк ГТУЮ суду не надано.

29.06.2017 р. державним виконавцем Першого відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

П. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Крім того, у вказаній постанові державний виконавець встановлено, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців, нерухоме майно за боржником не зареєстроване. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка за боржником не зареєстрована. Згідно відповідей ДПСУ боржник не має відкритих рахунків в установах банків, у трудових відносинах перебуває, але згідно відповіді Прокуратури Волинської області № 18-64 від 21.04.2017 року з боржника ОСОБА_4 згідно постанови ВП № 40784947 від 30.01.2014 року проводиться стягнення аліментів у розмірі 70% (а.с. 9).

Відповідно до вимог статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених в рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно з п. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного для після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяця щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Першим відділом державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області не надано жодних доказів на підтвердження того, що державним виконавцем Трикош І.О. були вжиті заходи примусового виконання, передбачені ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», а також проведено дії щодо розшуку постійного місця роботи боржника, здійснення заходів у відповідності до ст. ст. 68-70 Закону України "Про виконавче провадження" щодо звернення стягнення на його заробітну плату, як і не надано доказів того, що ним вживалися систематичні заходи по виявленню рухомого та нерухомого майна боржника.

За таких обставин суд вважає, що державний виконавець не обґрунтував належними доказами того, що ним в повній мірі використані надані йому права, передбачені ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та вжито всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення суду.

Крім того, в Законі України «Про виконавче провадження» відсутня така підстава для повернення виконавчого документу стягувачу, у звязку з стягненням із заробітної плати аліментів у розмірі 70 %.

За таких обставин суд вважає, що скарга Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на дії (бездіяльність) державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачу - задовольнити.

Визнати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 від 29.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірною.

Скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_6 від 29.06.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зобовязати Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Волинській області відновити виконавче провадження № 46200965.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_7