Справа № 2-839/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2017 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарях: Продан М.В., Шевченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду на користь відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2/3 частини заробітку (доходу) на 1/3 частину заробітку (доходу) щомісячно.

Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що за рішенням суду з нього на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 2/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну титину відповідного віку.

Після рішення суду у нього погіршилося матеріальне становище.

Так, позивач зазначав, що на момент призначення аліментів він перебував на обліку у державній службі зайнятості та одержував значну допомогу по безробіттю, однак на даний час єдиним джерелом його доходу є орендна плата за здачу в найм частини нежитлового приміщення у розмірі 5000 грн. на місяць.

Крім того, він змушений допомагати своїм батькам - пенсіонерам та винаймати житло.

Також позивач зазначав, що розмір аліментів перевищує 70% вирахувань із заробітної плати, передбачених ст. 128 КЗпП України.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Також зазначали, що рішенням суду з позивача стягнуто кошти за договором позики, внаслідок чого значно погіршилося його матеріальне становище.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що позов є безпідставним, позивач одноособово отримує дохід від здачі в оренду нежитлових приміщень, частина яких належить відповідачу, а рішення суду про стягнення зі сторін боргу за договором позики винесено на користь матері позивача.

Суд, заслухавши позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до досягнення дітьми повноліття, у розмірі 2/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 22 липня 2015 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалося.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

При винесенні рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів суд врахував обставини, що мають істотне значення, та виходив із того, що він офіційно отримує стабільний дохід від здачі в оренду нерухомого майна в сумі 6000 грн. (за вирахуванням податків - 5100 грн.). При цьому будь-яких інших даних про наявність у нього інших джерел доходу суду не було надано.

Суд виходив також з того, що ОСОБА_1 зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем.

Таким чином, суд визначаючи розмір аліментів врахував єдине джерело його доходу на час призначення аліментів - дохід від здачі в оренду нерухомого майна.

Разом з тим, на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів позивач надав суду докази про те, що він працює в ПрАТ «СК «Провідна» та отримує там заробітну плату.

Посилання позивача на те, що його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 потребують матеріальної підтримки, не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів про перебування батьків на його утриманні.

Крім того, позивачем надано суду докази перебування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва та отримання пенсії за віком.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що пенсія є єдиним джерелом доходу його батьків.

Також судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 заборгованість за договором позики у розмірі 2 176 876 грн.

Разом з тим, зазначене рішення суду стосується як позивача, так і відповідача. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що рішення суду оскаржено в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, а також те, що з позивача стягнуто аліменти не у твердій грошовій сумі, а у частці від його заробітку (доходу), позивачем не надано доказів зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я його чи одержувача аліментів з моменту постановлення рішення про стягнення з нього аліментів, яке не оскаржено позивачем, в тому числі з приводу невідповідності рішення суду вимогам КЗпП України, то підстав для зменшення розміру аліментів не встановлено, а тому у позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 31, 61, 88, 214, 215 ЦПК, ст. 192 СК України,

в и р і ш и в :

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дітей - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн