АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович, про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини, за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький Олександр Анатолійович, про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7867/2017
Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_6
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_7
в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А., про визнання недійсним заповіту, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини.

Визнано недійсним заповіт від імені ОСОБА_8, посвідчений секретарем виконавчого комітету Березанської міської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області ОСОБА_9 29 жовтня 1993 року та зареєстрований за № 341.

Визнано недійсним свідоцтво № 1233 від 23 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1.

Визнано недійсним свідоцтво № 1234 від 23 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2.

Визнано недійсним свідоцтво № 1240 від 24 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3.

Визнано недійсним свідоцтво № 1256 від 24 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_4.

Визнано недійсним свідоцтво № 1282 від 27 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_5.

Визнано недійсним свідоцтво № 1286 від 27 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки квартири АДРЕСА_6.

Визнано недійсним свідоцтво № 1316 від 29 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 6/100 частки квартири АДРЕСА_7.

Визнано недійсним свідоцтво № 1318 від 29 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами № АДРЕСА_28.

Визнано недійсним свідоцтво № 1337 від 30 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким Олександром Анатолійовичем на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки гаражу № АДРЕСА_29.

Визнано недійсним свідоцтво № 1338 від 30 травня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/3 частки квартири АДРЕСА_8.

Визнано недійсним свідоцтво № 1544 від 17 червня 2013 р. про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сікуцьким О.А. на ім'я ОСОБА_2 на 1/2 частки земельної ділянки № АДРЕСА_30.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_9.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 квартири АДРЕСА_4.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 квартири АДРЕСА_5.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 квартири АДРЕСА_6.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 3/100 частки квартири АДРЕСА_7.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами № АДРЕСА_28.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частки гаражу № АДРЕСА_31.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частки квартири АДРЕСА_10.

Визнано за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частки земельної ділянки № АДРЕСА_30.

У позові третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А., про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 019, 40 грн.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що копії матеріалів кримінального провадження, що були надані позивачем, не є допустимими доказами у справі, оскільки отримані з порушенням порядку, встановленого законом, та не можуть враховуватися судом при прийнятті рішення. Вказує, що наявні у матеріалах справи два висновки експертів не мали братися до уваги судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення. Зазначає, що суд безпідставно надав перевагу доказам позивача та не врахував докази відповідача та третіх осіб. Вказує на відсутність у матеріалах справи будь - яких належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт недійсності оспорюваного заповіту. Зазначає, що суд при ухваленні рішення мав керуватися правилами ЦК України, як цього вимагає Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування».

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3, який діє в своїх інтересах та інтересах третьої особи - ОСОБА_4, проти задоволення апеляційної скарги заперечував вважав, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не з'явились, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень 06.07.2017 та 07.07.2017 відповідно (т.4, а.с.157,159). ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 надіслав до суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, посилаючись на те, що прийматиме участь в іншому судовому засіданні, а саме, у розгляді кримінальної справи, яка перебуває в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва. До клопотання представником позивача було надано копію довідкового листа, з якого убачається, що дата розгляду кримінальної справи визначена 04.08.2017, тобто, коли ОСОБА_1 було достоменно відомо, про призначене судове засідання за поданою ним апеляційною скаргою. Діючи на власний розгляд, представник позивача надав перевагу розгляду іншої справи, яка була призначена судом значно пізніше. Причин неявки безпосередньо відповідача до судового засідання клопотання не містить. За таких підстав колегія суддів дійшла висновку, що вказані у клопотанні причини неявки у судове засідання представника позивача є неповажними, та відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності відповідача та його представника.

В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А. не з'явився, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А., про визнання недійсними в частині свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на обов'язкову частку у спадщині, не оскаржено, а тому воно не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 (т.2, а.с.5).

Єдиними його спадкоємцями за законом є дружина ОСОБА_4 та його сини: ОСОБА_2 і ОСОБА_3, сторони по справі(т.2, а.с.6, 13, 16).

Відповідно до інформаційної довідки № 28057914 від 13 вересня 2011 року зі Спадкового реєстру, наданою у зв'язку з заведенням приватним нотаріусом КМНО Марченко О. І. спадкової справи № 12/2011, інформація про заповіти та/або спадкові договори, зареєстровані за померлим ОСОБА_3, відсутня, так саме як й інші спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (т.2, а.с.7, 8).

29 вересня 2011 року спадкоємець першої черги - дружина померлого ОСОБА_4 подала приватному нотаріусу КМНО Марченко О. І. заяву про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна та свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (т. 2, а.с.10).

05 жовтня 2011 року ОСОБА_3 подав приватному нотаріусу КМНО Марченко О. І. заяву про прийняття спадкового майна, що залишилося після смерті його батька (т.2 а.с.14).

Як убачається з письмової відповіді приватного нотаріуса КМНО Марченко О. І. № 86/02-14 від 05 листопада 2011 року до спадкової маси, яка залишалася після ОСОБА_3 та підлягає розподілу між спадкоємцями, належить: житловий будинок та земельна ділянка, що розташовані за адресою: АДРЕСА_32; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_11; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_12; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_13; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_14; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_15; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_16; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_12; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_17; машиномісце, що розташоване за адресою: АДРЕСА_33; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_34; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_19; грошові вклади ПАТ «Укргазбанк» на суму 10 000, 00 грн. та 1 288, 76 грн.; грошові вклади ПАТ «Укрсоцбанк» на суму 58 648, 62 грн. та 341, 96 грн.; грошові вклади ПАТ «Фінанси та Кредит» на суму 11 948, 29 грн.; грошові вклади АТ «УкрСиббанк» на суму 26 062, 99 грн. та 12, 99 грн. та 3 371, 77 доларів США (т.2, а.с.50).

Відповідно до заяви ОСОБА_4, що була подана приватному нотаріусу КМНО Марченко О.І. 08 жовтня 2011 року, остання відмовилася від прийняття частки спадкового майна на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та просила видати свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя (т.2, а.с.51).

27 лютого 2012 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька та просили видати свідоцтво про право на спадщину за законом, одночасно вказавши, що не заперечують та погоджуються на видачу ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (т.2, а.с.69,71).

Відповідно до свідоцтв про право власності, виданих приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І., ОСОБА_4 набула у власність 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя.

Також приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І. видано свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на грошові вклади з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, які мав померлий ОСОБА_3 за життя в ПАТ "Державний ощадний банк України", ПАТ АК "Укргазбанк ", АТ "Райффайзен Банк Аваль", ПАТ "Укрсиббанк", ПАТ Банк "Фінанси та кредит", ПАТ "Укрсоцбанк", ПАТ КБ "Приватбанк" (т.2, а.с.83,85,87,89,91,93,95,101,103, 105-108,112)

На підставі наказу № 229/6 Головного управління юстиції у м. Києві від 25 квітня 2013 року нотаріальну діяльність приватного нотаріуса КМНО Марченко О.І. було зупинено, і передано спадкову справу № 12/2011 приватному нотаріусу КМНО Сікуцькому О.А. у порядку заміщення для дальшого провадження (т.2, а.с.251).

23 травня 2013 року ОСОБА_2 подав приватному нотаріусу КМНО Сікуцькому О.А. заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті його батька ОСОБА_3, за заповітом, посвідченим 29 жовтня 1993 року секретарем виконкому Березанської міської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області ОСОБА_9 та зареєстрованого в реєстрі за № 341, відповідно до якого все спадкове майно ОСОБА_3 заповідає ОСОБА_2 (т.2, а.с.287).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1233, ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_20. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.301,302,303).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 23 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1234, ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_21. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.312,313,314).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1240, ОСОБА_2 набув право власності на квартиру АДРЕСА_22. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.337,338,339).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1256, ОСОБА_2 набув право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_23. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.344,345,346).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1282, ОСОБА_2 набув право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_24. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.360,361,362).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 27 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1286, ОСОБА_2 набув право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_25. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.371,372,373).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1316, ОСОБА_2 набув право власності на 6/100 часток квартири АДРЕСА_26. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.385,386,387).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1318, ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 житлового будинку (з відповідними господарськими та побутовими будівлями і спорудами) № АДРЕСА_36 Київської області. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.406,407,410).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1337, ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частки машиномісця № АДРЕСА_35. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.423,424,425).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 30 травня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1338, ОСОБА_2 набув право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_27. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.431,432,434).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 17 червня 2013 року приватним нотаріусом Сікуцьким О.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1544, ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частки земельної ділянки, площею 0, 1412 га (цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_2, що розташована: АДРЕСА_37. Відомості про видачу свідоцтва і про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 були внесені до Спадкового реєстру (т.2, а.с.513,514-515,516).

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сікуцький О.А., в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просив суд визнати недійсним заповіт від 29 жовтня 1993 року; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданих ОСОБА_2 приватним нотаріусом КМНО СікуцькимО. А.; визнати право власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини за ОСОБА_3 (т.3, а.с.35-37).

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_3 посилався на те, що його батько (спадкодавець) після смерті не залишив заповіту, на час його звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у Спадковому реєстрі відомості про заповіт були відсутні, єдиними спадкоємцями за законом були сторони у справі, а, відповідно до встановлених під час досудового розслідування відомостей, підпис у заповіті, зроблений від імені спадкодавця, виконаний не ним, а іншою особою.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3

Ухвалюючи рішення, суд виходив із того, що наявні всі підстави для визнання заповіту, зареєстрованого за № 341, підписаного від імені ОСОБА_3, датованого 29 жовтня 1993 року, зареєстрованого у Спадковому реєстрі 11 січня 2013 року, недійсним. Відповідно, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані відповідачу ОСОБА_2 приватним нотаріусом КМНО Сікуцьким О. А., також є недійсними. Крім того, суд зазначив, що оспорюваний заповіт був підписаний не спадкодавцем, а особою, яка не мала права його складати від його імені, форма посвідчення заповіту та реєстрації не відповідає вимогам законодавства, оскільки посвідчений не уповноваженою на вчинення такої нотаріальної дії особою та зареєстрований у Спадковому реєстрі з порушенням Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 11 травня 2011 року № 491.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР, чинного на час оспорюваного заповіту було визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 541 ЦК УРСР було визначено, що заповіт повинен бути укладений у письмовій формі із зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Відповідно до статей 3, 16 п. 1 Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 року, у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР «Про державний нотаріат» та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій, у тому числі посвідчують заповіти.

Згідно з статтею 19 зазначеного Закону УРСР «Про державний нотаріат» від 25 грудня 1974 року, при вчиненні нотаріальних дій державні нотаріуси та інші службові особи, що вчиняють нотаріальні дії, встановлюють особу громадян, їх представників або представників державних установ, підприємств і організацій, колгоспів, інших кооперативних та інших громадських організацій, які звернулися за вчиненням нотаріальних дій.

Як було встановлено положеннями ст. 25 Закону, всі нотаріальні дії, вчинені державними нотаріусами і службовими особами виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, реєструються в реєстрах нотаріальних дій.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 (втратила чинність на підставі Наказу Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року), заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем (стаття 541 Цивільного кодексу УРСР). Якщо заповідач внаслідок фізичних вад, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними в п. 15 цієї Інструкції та у відповідності до приписів статті 543 ЦК УРСР. При цьому зазначаються причини, з яких заповідач не міг підписати заповіт власноручно. Заповіт не може підписувати особа, на користь якої його зроблено.

За правилом, введеним у дію пунктом 12 Порядку державної реєстрації заповітів і спадкових договорів у Спадковому реєстрі, затвердженого постановою Кабінету міністрів України 11 травня 2011 року № 491, заповіти, посвідчені нотаріусами, консульськими установами, посадовими і службовими особами, які зазначені в статтях 1251 і 1252 Цивільного кодексу України, статті 37 і частині першій статті 40 Закону України «Про нотаріат», до створення та введення в дію програмного забезпечення Спадкового реєстру, підлягають безоплатній державній реєстрації в такому реєстрі шляхом подання зазначеними посадовими та службовими особами, установами Реєстраторові заяв про реєстрацію архівних заповітів, форми та вимоги до заповнення яких встановлює Міністерство юстиції України.

Судом встановлено, і не заперечувалось сторонами у справі, що з 31 травня 2013 року СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0007384, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за фактом підроблення заповіту, посвідченого 29 жовтня 1993 року секретарем виконкому Березанської міської ради народних депутатів Баришівського району Київської області ОСОБА_9 та зареєстрованого у реєстрі за № 341.

На підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 лютого 2014 року (справа № 752/2166/14-к) у приватного нотаріуса КМНО Марченко О. І. старшим слідчим СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві Перощуком О. І. вилучено оригінал першого примірника заповіту, посвідченого секретарем виконкому Березанської міської Ради народних депутатів Баришівського району Київської області 29 жовтня 1993 року ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 341, оригінал довіреності, виданої 27 березня 2012 року на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_14, посвідченої приватним нотаріусом КМНО Марченко О.І., та копію спадкової справи № 12/2011, які зберігаються у приватного нотаріуса КМНО Марченко О.І. (т.2, а.с.519-526).

Відповідно до висновку експерта № 254/тдд від 03 липня 2014 року Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в м. Києві Мендриної С.В., на підставі постанови про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0007384, підпис в графі «Підпис» у першому та другому примірнику заповіту № 341 від 29 жовтня 1993 року виконано не ОСОБА_3, а іншою особою, так само як і підпис в графі «Секретар виконкому міської Ради ОСОБА_9» у першому та другому примірнику заповіту № 341 від 29 жовтня 1993 року виконано не ОСОБА_9, а іншою особою (т.1, а.с.27-36).

За результатами експертного дослідження, проведеного судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Чередниченко О.С., на підставі постанови від 11 листопада 2015 року про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0007384, зроблено висновок, що підписи імені ОСОБА_9, що містяться у рядку «Секретар виконкому міської Ради» у двох примірниках заповіту від імені ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 від 29 жовтня 1993 року, виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів; підписи від імені ОСОБА_9, що містяться у рядку «Секретар виконкому міської Ради» у двох примірниках оспорюваного заповіту, виконані не ОСОБА_9, а іншою особою з наслідуванням її підпису (т.3, а.с.226-242).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши їх в сукупності, і встановивши, що підписи, наявні в оспорюваному заповіті, виконані не ОСОБА_3 та ОСОБА_9, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки долучені до справи експертні висновки, які є належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст.58,59 ЦПК України, не суперечать іншим матеріалам справи (доказам).

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявні докази, які підтверджують доводи позивача у справі про недійсність заповіту, вчиненого на користь відповідача, а саме: копії сторінок Алфавітної книги заповітів, посвідченої посадовими особами Березанської міськради за період з 1975 по 1995 роки, ведення якої є обов'язковим.

Згідно відомостей з вказаної книги за 1993 рік ПІБ заповідача - ОСОБА_3 відсутнє. Вірність сторінок Алфавітної книги заповітів належним чином засвідчено начальником архівного відділу Березанської міськради - Зеленовою О.П. (т.1, а.с.152-154, 168-170).

Також, матеріали справи містять заяву ОСОБА_9 про те, що підпис у обох примірниках оспорюваного заповіту виконано не нею, а іншою особою (т.3, а.с.12).

Доводи ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про те, що копії матеріалів кримінального провадження, що були надані позивачем, не є допустимими доказами у справі, оскільки отримані з порушенням порядку, встановленого законом та не могли ураховуватися судом при прийнятті рішення, відхиляються колегією суддів, як такі, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, положеннями КПК України передбачено, що потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення. Слідчий зобов'язаний за клопотанням потерпілого надати йому матеріали досудового розслідування для ознайомлення (п.11 ч.1 ст.56 та ст. 221 КПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що порушення порядку отримання доказів у кримінальному провадженні, на яке посилається заявник в апеляційній скарзі, є нічим не підтвердженими доводами.

Відповідно до положень ст. ст. 57, 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому,обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог вищезазначених норм процесуального права позивачем у справі були надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що заповіт було складено не спадкодавцем.

Відповідно до положень ст.10 та ст.11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході огляду справи судом першої інстанції відповідач був належним чином повідомлений про проведення судових засідань, був присутнім під час розгляду справи судом особисто або діяв через уповноважених представників, однак, не спростував доводи позивача жодними доказами, котрі містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Не надано таких доказів і суду апеляційної інстанції.

Всі викладені у апеляційній скарзі обставини проаналізовані судом у сукупності з іншими доказами по справі, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається. Висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 відповідають обставинам справи та положенням закону.

Норми матеріального та процесуального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для його зміни або скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 , 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль