Провадження №2з/200/89/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

10 серпня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: Женеску Е.В.,

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначена цивільна справа.

08 серпня 2017 року позивач звернувся до суду з клопотанням про забезпечення позову, у якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно, яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45.6 кв. м. на підставі свідоцтва про спадщину, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначає, що оскільки відокремлення поліпшень від нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на 1/4 якої набув відповідач, є неможливим, позивач маг право на відшкодування здійснених витрат у розмірі, які відповідають частці набутого відповідачем майна.На сьогодні Відповідач має реальну можливість вжити заходів до унеможливлення доступу до доказів, пошкодження їх або до того, щоб рішення суду не було виконане, тому Повивач вважає необхідним захистити свої законні права від можливих недобросовісних дій з боку Відповідача шляхом накладання арешту на нерухоме майно Відповідача.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Пленумом Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4, зазначено що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально - правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження та реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суд оглянувши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що в заяві про забезпечення позову позивач просить накласти арешт на нерухоме майно, але із матеріалів справи вбачається, що дане майно не являється предметом спору по даній справі, до того ж не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі, тому суд, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування понесених витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя Е.В. Женеску