УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про стягнення боргу за договором кредиту, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 01 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором кредиту в розмірі 45 617,67 доларів США та штрафні санкції в сумі 14 668 грн 45 коп., а також в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Toyota Land Cruiser Prado, д.н.з. НОМЕР_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 березня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № CL-В02/018/2008 від 29 лютого 2008 року в сумі 45 617,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15 березня 2011 року еквівалентно 362 204 грн 30 коп., 14 668 грн 45 коп. - пені та 75 грн - штрафу.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з цим рішенням судуз апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_5, яка до участі у справі залучена не була, проте вважала, що оскаржуваним рішенням порушено її права та обов'язки.

Ухвалою судді апеляційного суду Вінницької області від 28 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без руху та надано п'ятиденний строк з дня отримання ухвали для сплати судового збору в розмірі 3 984 грн 25 коп.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 01 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 25 березня 2011 року визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

За змістом ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя апеляційного суду, визнаючи апеляційну скаргу неподаною та повертаючи її заявнику виходив з того, що ОСОБА_6 отримала ухвалу про залишення її апеляційної скарги без руху 15 серпня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 30), проте у визначений судом п'ятиденний строк з дня її отримання не усунула недоліки апеляційної скарги, у зв'язку із чим суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання неподаною апеляційної скарги станом на 01 вересня 2016 року та повернення її заявнику відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги щодо неотримання ОСОБА_6 ухвали про залишення її апеляційної скарги без руху спростовуються матеріалами справи, зокрема, повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 30).

Також безпідставні доводи касаційної скарги стосовно недотримання апеляційним судом вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо звільнення ОСОБА_6 від сплати судового збору, оскільки як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_6 звернулася до суду з апеляційною скаргою як особа, яка не була залучена до участі у справі, проте вважала, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором порушуються її права, тобто вона не є споживачем у розумінні ст. 22 вказаного Закону, а тому у судді апеляційного суду були відсутні правові підстави для її звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу судді апеляційного суду Вінницької області від 01 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О.Писана