АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5298/17 Головуючий 1 інст. - Золотарьова Л.І.
Справа № 640/2434/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 3/4 частки квартири та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, визнання права власності та стягнення витрат на поховання,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири як частину в спільній сумісній власності та на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5; стягнути судовий збір 3205,75 грн.

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_4, у якому просила: встановити юридичний факт ненадання ОСОБА_4 допомоги спадкодавцеві ОСОБА_5, який через важку хворобу (отримані травми) був у безпорадному стані та помер; встановити юридичний факт умисного перешкоджання ОСОБА_4 спадкодавцю ОСОБА_5 скласти заповіт на її користь, чим ОСОБА_4 збільшила свою частку у спадщині; як наслідок встановлення вищеозначених фактів, усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року в м. Харкові; визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 після смерті батька - ОСОБА_5; стягнути з ОСОБА_4 на її користь 1/2 витрат на поховання та лікування ОСОБА_5 у сумі 2 358 грн. 15 коп.; стягнути судові витрати.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 липня 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, за ОСОБА_4. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір 1068 грн. 25 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1710 грн. за 1/2 частину витрат на поховання. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір 17 грн. 10 коп. В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції, вказавши, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню у зв'язку з відсутністю відмови нотаріуса, фактично позбавив її права на обов'язкову частку в спадщині у ? спірної квартири.

Суд першої інстанції не вказав частки сторін у спірній спадщині, а також долі сторін у спірній квартирі, якими володіють сторони після вирішення спору по суті.

Всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України, судом проігноровано докази позивача за зустрічним позовом та обставини справи, порушено принцип змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду зміст апеляційної скарги, представник відповідача оскаржує рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 і в частині задоволення позову ОСОБА_4 З огляду на вимоги ст.303 ЦПК України Апеляційний суд в іншій частині рішення суду не переглядає, а саме в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 не довела, що дії ОСОБА_4 були спрямовані на ухилення від надання допомоги спадкодавцеві,умисне перешкоджання спадкодавцеві скласти заповіт. Також, ОСОБА_3 не надано відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 10 серпня 1984 року перебували у зареєстрованому шлюбі (т. 1 а.с. 7,12,18).

Відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є донькою ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 83-85).

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на майно, що йому належало.

Згідно з відповіддю КП «Харківське МБТІ» від 02 листопада 2015 року та копією Свідоцтва про право власності на житло, видане Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ВК Харківської міської ради 27.11.2008 року реєстровий №2-08-284609, квартира загальною площею 31,8 кв.м., АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 9,10, 16-17).

Як вбачається з матеріалів справи, копії паспортів, що також не заперечується сторонами, позивачка ОСОБА_4 проживала та була зареєстрована з ОСОБА_5 з 1984 року (а.с. 7,12).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_4 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину; позивачка не заявляла нотаріусу про відому від спадщини.

Як вбачається з відповіді Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 05.11.2015 року та інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 20.06.2015 року, 15.04.2015 року Восьмою ХДНК заведено спадкову справу №308/2015, в якій є документи, що підтверджують шлюбний зв'язок ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_5 та місце відкриття спадщини, заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_4 та від імені дочки померлого - ОСОБА_3. Свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 не видавались, спадкова справа вважається відкритою (т. 1 а.с. 14, 21) .

Отже, відповідачка ОСОБА_3 також звернулася у встановлені строки до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, є його дружина - ОСОБА_4, та його донька - ОСОБА_3.

Як вбачається з відповіді Восьмої ХДНК від 05.11.2015 року, позивачці ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири АДРЕСА_3, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на квартиру - оригіналу Свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2008 року реєстровий НОМЕР_1

Як вбачається з матеріалів справи, частки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на спірну квартиру є рівними.

Отже, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, входить 1/2 частка квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя; не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Також відповідно до вказаної статті за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги.

Підставою для усунення від права на спадкування є саме дії особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт. Але ці саме дії не самі по собі тягнуть усунення особи від права на спадкування, а лише за умови, що зазначені дії знаходяться в причинному зв'язку з виникненням права на спадкування у такої особи, або у іншої особи чи із збільшенням їхньої частки у спадщини. Крім того, суд першої інстанції зазначав, що позивачем не доведено, що ОСОБА_4 були вчинені відносно спадкодавця, визначені в ч. 2 ст. 1224 ЦК України дії, що призвели до збільшення її частки у спадщині. Тому, і вважав, що позовні вимоги щодо усунення ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_5, задоволенню не підлягають.

Матеріали справи не містять жодного доказу, які б свідчили про обставини, що є підставою для застосування ч. 2 ст. 1224 ЦК України.

Доказів того, що якісь дії ОСОБА_4 були спрямовані на умисне перешкоджання спадкодавцеві скласти заповіт суду не надано.

Доводи ОСОБА_3 щодо розпорядження ОСОБА_5 грошовими вкладами на її користь не може бути доказом його бажання заповісти все своє майно дочці, а навпаки може свідчити про те, що намір розпорядитися своїм майном на випадок своєї смерті в нього був, проте - тільки щодо грошових вкладів.

Як вбачається з матеріалів справи та показань свідків, ОСОБА_5 до останнього дня свого життя був самостійною здоровою людиною, тому йому нічого не заважало скласти заповіт на ім'я ОСОБА_3

В ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено як підставу для усунення від права на спадкування за законом особи, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

ОСОБА_3 не надано суду доказів того, що сам спадкодавець чи будь-хто зверталися до відповідача ОСОБА_4 з проханням надати допомогу, а вона в цьому відмовила, або будь-яким іншим шляхом ухилилася від надання допомоги спадкодавцеві.

Доводи, викладені представником ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Судом першої інстанції були допитані свідки та досліджені надані письмові докази та надано правильну правову оцінку доказам у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції згідно з яким, відсутність відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину ОСОБА_3 є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності, що узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» і не є перешкодою в оформленні неї права власності на 1/4 частину квартири в порядку спадкування після смерті батька.

Також, факт організації поховання ОСОБА_5 та понесення всіх витрат на поховання не є підставою для усунення ОСОБА_4 від права на спадкування та може бути підставою відшкодування витрат, які були зроблені одним із спадкоємців на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця згідно положень ст. 1232 ЦК України.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нєю законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук