Ухвала іменем україни
22 лютого 2017рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,Писаної Т.О., Попович О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання дій незаконними, зупинення дії договору, стягнення депозитного внеску та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 19 липня 2008 року між ним та акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), було укладено договір № 0150/00039171 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки на умовах тарифного пакету «Універсальний» та відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1.

Зазначаючи про безпідставну зміну банком розміру відсоткової ставки за картковим депозитом та інші порушення умов вищевказаного договору, просив: визнати неправомірними дії ПАТ «Укрсоцбанк» щодо недоведення положень Правил здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) депозитними рахунками, відкритими фізичним особам в ПАТ «Укрсоцбанк», недоведення інформації про зменшення процентної ставки за чинним картковими депозитами «Капіталіст» шляхом розташування оголошення на інформаційному стенді та у виписці, зміни тарифного пакету, стягнення непередбачених тарифним пакетом комісій за отримання готівки в касі та за запит інформації про залишок коштів на рахунку; залишення банком без розгляду заяви про розірвання договору № 0150/00039171; проведення перерахунку процентів та остаточного розрахунку.

Просив зобов'язати банк повернути грошові кошти, як незаконно стягнуті банком як комісію за річне обслуговування в сумі 85 грн за кожен рік з 02 липня 2011 року, щомісячне обслуговування в сумі 5 грн за кожен місяць, зарахування на рахунок грошового забезпечення, отримання готівки в касі банку, запит інформації про залишок коштів на рахунку, а також інші комісії за 2010 рік на суму 89 грн 06 коп.; нарахувати та виплатити пеню за невиконання банком розпорядження на видачу грошових коштів з рахунків у сумі 1 017 грн 61 коп. визнати неправомірними дії банку щодо невидачі платіжної картки з терміном дії - до 31 серпня 2016 року; розірвати договір № 0150/00039171 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки, укладений із банком; стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» 3 000 грн депозитних коштів, внесених на рахунок № НОМЕР_2, та інших грошових коштів, які перебувають на рахунках, відкритих відповідно до договору № 0150/00039171 про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки: поточного рахунку № НОМЕР_1 та ощадного рахунку № НОМЕР_3; стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» 4 121 грн 71 коп. грошової компенсації спричиненої моральної шкоди; зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» перерахувати відсотки за діючими картковими рахунками «Капіталіст» з розрахунку 20 % річних та «Ощадний+» з розрахунку 11 % та виплату їх з урахуванням реально нарахованих та виплачених сум з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення з проведенням капіталізації процентів з 28 вересня 2013 року та з урахуванням 3 % річних.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6 про:

- визнання неправомірними дій ПАТ «Укрсоцбанк» щодо недоведення положень Правил здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) депозитними рахунками, відкритими фізичним особам в ПАТ «Укрсоцбанк»; недоведення інформації про зменшення процентної ставки за чинними картковими депозитами «Капіталіст» шляхом розташування оголошення на інформаційному стенді та у виписці; зміни тарифного пакету; стягнення непередбачених тарифним пакетом комісій за отримання готівки в касі та за запит інформації про залишок коштів на рахунку; залишення банком без розгляду заяви про розірвання договору № 0150/00039171; проведення перерахунку процентів та остаточного розрахунку;

- зобов'язання повернути грошові кошти, як незаконно стягнуті банком як комісію за річне обслуговування, в сумі 85 грн за кожен рік з 02 липня 2011 року, щомісячне обслуговування в сумі 5 грн за кожен місяць, зарахування на рахунок грошового забезпечення, отримання готівки в касі банку, запит інформації про залишок коштів на рахунку, а також інші комісії за 2010 рік на суму 89 грн 06 коп.; нарахувати та виплатити пеню за невиконання банком розпорядження на видачу грошових коштів з рахунків у сумі 1 017 грн 61 коп. Провадження в цій частині позовних вимог закрито.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Розірвано договір про відкриття банківського (карткового) рахунку та обслуговування платіжної картки від 19 липня 2008 року № 0150/00039171.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_6: 138 грн 47 коп. за рахунком «Приватний» № НОМЕР_1 на умовах тарифного пакету «Універсальний»; 0,02 грн за рахунком № НОМЕР_3 на умовах тарифного пакету «Ощадний+»; 3 000 грн за депозитним рахунком «Капіталіст» № НОМЕР_2; 442 грн 60 коп. процентів за депозитним договором за період з 01 січня до 25 грудня 2015 року;

У задоволенні решти позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог та змінити рішення апеляційного суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_6, апеляційний суд, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, виходив із того, що набрало законної сили рішення Павлодарського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет спору і з тих же підстав.

Скасовуючи рішення районного суду та частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив із того, що суду надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що на депозитному рахунку позивача із січня 2015 року перебувало 3 000 грн, тому на його користь згідно з умовами депозитного договору підлягають стягненню проценти за період з січня 2015 року по 25 грудня 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, апеляційний суд виходив із їх недоведеності.

Такі висновки судів є обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Павлодарського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року, розглянуто і відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання неправомірними дії банку щодо недоведення положень Правил здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) депозитними рахунками, відкритими фізичним особам в ПАТ «Укрсоцбанк», недоведення інформації про зменшення процентної ставки за діючими картковими депозитами «Капіталіст» шляхом розташування оголошення на інформаційному стенді та у виписці, зміни тарифного пакету, стягнення непередбачених тарифним пакетом комісій за отримання готівки в касі та за запит інформації про залишок коштів на рахунку, залишення банком без розгляду заяви на розірвання договору № 0150/00039171, проведення перерахунку процентів та остаточний розрахунок (повернення депозитного вкладу у розмірі 3 000 грн та інших коштів з усіх рахунків); зобов'язання повернути грошові кошти, як незаконно стягнуті Банком як комісію за річне обслуговування у сумі 85 грн за кожен рік з 02 липня 2011 року, щомісячне обслуговування в сумі 5 грн за кожен місяць, зарахування на рахунок грошового забезпечення, отримання готівки в касі банку, запит інформації про залишок коштів на рахунку, а також інші комісії за 2010 рік на суму 89 грн 06 коп., нарахування та виплата пені за невиконання банком розпорядження на видачу грошових коштів з рахунків у сумі 1 017 грн 61 коп. (а. с. 164-170).

Такі самі вимоги були заявлені ОСОБА_6 при подачі позовної заяви до Голосіївського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвало закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, враховуючи положення п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України та встановлені у справі обставини, зокрема наявність рішення суду, що набрало законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, що були предметом розгляду та з приводу яких є рішення суду, що набрало законної сили.

Вирішуючи спір в іншій частині позовних вимог, апеляційний суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що 19 липня 2008 року між ОСОБА_6 та комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений договір № 0150/00039171.

Згідно з п. 1.1.1 договору банк відкрив ОСОБА_6 банківський (картковий) рахунок № НОМЕР_1 в українській гривні по операціях з випуску та обслуговування платіжної картки на умовах тарифного пакету «Універсальний», процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 0,00 % річних, процентна ставка за овердрафтом - 48,00 % річних (а. с. 46-47).

Відповідно до пп. 1.1.2.1 цього договору, банк відкрив ОСОБА_6 банківський (картковий) рахунок № НОМЕР_3 в українській гривні по операціях з випуску та обслуговування платіжної картки на умовах тарифного пакету «Ощадний+», процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 9 % річних.

02 грудня 2008 року ОСОБА_6 відкрито вклад «Капіталіст» у національній валюті строком на 120 місяців, з 28 вересня 2013 року банком за чинними картковими депозитами «Капіталіст» встановлено відсоткову ставку 15 % річних.

На вищевказаних умовах банк надав позивачу картку типа «Visa Electron» строком дії 24 місяці.

Згідно з витягом з банківського карткового рахунку № НОМЕР_2, відкритого ОСОБА_6 за тарифним пакетом «Капіталіст», на рахунку перебуває 3 000 грн доступних грошей (ст. ст. 104-105, 119-121, 182-183)

Матеріали справи не містять доказів, що позивачу було відмовлено у продовженні дії договору банківського карткового рахунку та видачі картки строком дії до 2016 року, також відсутні докази протиправного зарахування банком грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України у вересні-листопаді 2010 року.

Крім того, як вбачається із змісту укладеного між банком та вкладником договору, його автоматична пролонгація (без додаткового погодження між сторонами) та зміна умов в односторонньому порядку не передбачена. Відповідно, оскільки банк визнав укладення депозитного договору із встановленим строком дії - 120 місяців (10 років) з моменту відкриття вкладнику депозитного рахунку 02 грудня 2008 року за укладеним ним договором від 19 липня 2008 року, то по закінченню цього терміну (02 грудня 2018 року) закінчується і дія укладеного між сторонами депозитного договору.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 58 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За таких обставин висновки суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій банку щодо невидачі платіжної картки з терміном дії до 31 серпня 2016 року, а також про відмову у задоволенні позову про стягнення суми заборгованості із урахуванням індексу інфляції та 3% річних (ч. 2 ст. 625 ЦК України) є законними та обґрунтованими, оскільки суду не надано доказів того, що позивач звертався із вимогою про розірвання договору та повернення процентів.

За відсутності підстав для відшкодування шкоди апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що апеляційним судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення та ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду м. Києва від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур Т.О. Писана О.В. Попович