Номер справи 623/126/17
Номер провадження 2/623/423/2017
13 березня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.
за участю секретаря Ноль С.В.
судового розпорядника Максименка Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
17.01.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначив, що на підставі договору дарування житлового будинку від 04.03.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-184 йому належить житловий будинок, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В зазначеному будинку, з 02.03.1990 року зареєстрований його брат ОСОБА_3 відповідач у справі.
З 1993 року відповідач в будинку не мешкає, місце проживання його не відомо.
Реєстрація відповідача в будинку, що належить йому на праві власності, порушує його права у здійсненні права володіння, користування та розпорядження майном.
Представник позивач ОСОБА_2- ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав.
Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених ст.157 цього Кодексу, у разі неявки в судове засідання однієї із сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки, або оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнані поважними.
Неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача ОСОБА_3, оскільки він належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з"явився в судове засідання, заперечень проти позову не надав, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори 04 березня 2011 року за реєстровим номером 1-184 позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.25)
Згідно розпорядження Ізюмського міського голови від 19.02.2016 року № 126 «Про затвердження переліку перейменувань вулиць, провулків, з'їздів, площ, проспектів міста Ізюм», провулок Щорса перейменований на провулок Володимира Мономаха.
Відповідач ОСОБА_3 був зареєстрований у вказаному будинку зі згоди попереднього власника 02.03.1990 року. (а.с. 14,15)
Згідно довідки про склад сім»ї виданої головою квартального комітету кварталу № 15, посвідченої Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської області 07.12.2016 року ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований але фактично не проживає з 1993 року. (а.с.18)
Оскільки будинок по АДРЕСА_1 належить позивачеві ОСОБА_2 на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв'язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось - до початку розгляду справи по суті.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідач втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з 1993 року по день розгляду справи у суді в будинку не проживає.
Відповідач порушує права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням.
В зв'язку з тим, що відповідачем ОСОБА_3 не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий : суддя