АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6250/16
Справа №635/3788/16ц Головуючий 1 інст. Назаренко О.В.
Категорія :інші Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» і звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , який в подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмір 79952,19 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» послався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 14.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 690,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 36% на рік на суму залишу за кредитом.
Позивач зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року становить 79952,19 грн.
17 серпня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду письмові заперечення, відповідно до яких позов не визнав, посилаючись на те, що у 2014 році ПАТ КБ «ПриватБанк» вже звертався до Харківського районного суду Харківської області про стягнення заборгованості у сумі 19171,51 грн, відповідно до договору б/н від 14.07.2008 року. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були задоволені у повному обсязі та 06.10.2015 року Ленінським відділом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження про стягнення з нього заборгованості у сумі 19171,51 грн. на користь позивача , тобто предметом даного позову є заборгованість за кредитом відповідно до договору б/н від 14.07.2008 року, згідно якого він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 690,00 грн., який вже був задоволений зазначеним вище рішенням суду. Таким чином вказує, що зобов`язання перед відповідачем відповідно до зазначеного договору він виконав у повному обсязі у жовтні 2016 року. Крім того відповідач зазначив, що з 18.03.2014 року він є військовослужбовцем, призваним під час мобілізації на військову службу.
Також відповідач зазначив, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка складається з заборгованості за пенею та штрафом, поза межами строків спеціальної позовної давності, враховуючи, що початок перебігу строку спеціальної позовної давності починається у відповідача з моменту його останнього платежу, тобто з 29.07.2013 року. Крім того, вказав на те, що 20 травня 2014 року Верховної радою України прийнято проект Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації, яким передбачено внесення змін у ст. 14 п. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобовязаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобовязання перед підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У звязку з вищезазначеним просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення районного суду, новим рішенням позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування скарги посилається на те, що судом першої інстанції не враховано те, що банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка виникла після дати, на яку утворилась заборгованість, що стягнута попереднім судовим рішення.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступни підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем вже пред`являвся позов за кредитним договором б/н від 14.07.2008 року, рішенням позовні вимоги банку були задоволені, окрім цього воно виконано в повному обсязі, тому виходячи з того, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення дійній до висновку про відмову в задоволенні позову.

Проте погодитись з такими висновками судова колегія апеляційного суду не може.

Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 14.07.2008 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, відповідачу було відкрито рахунок, та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.
ОСОБА_1 погодився, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.
Внаслідок порушення відповідачем норм закону та умов договору щодо здійснення погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 19171,51 грн., яка складається з наступного 11913,49 грн заборгованість за кредитом; 5157 грн заборгованість по процентам за користування кредитом; 950 грн заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; 250 грн шраф (фіксована частина); 901,02 грн штраф (процентна складова).
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені у повному обсязі, та з ОСОБА_1 стягнуто суму заборгованості за кредитним договором б/н від 14.07.2008 року у розмірі 19171,51 грн., а також судові витрати.
Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №48782109 державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 06 жовтня 2015 року, яка мається в матеріалах справи.
Як вбачається із довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.05.2017 року про здійснення відрахування та виплати відносно ОСОБА_1 за виконавчим документом, постанова про звернення стягнення на (пенсію) заробітну плату боржника від 13.10.2015 року ВП №48782109, виданий Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, за період з 01 листопада 2015 року по 30 жовтня 2016 року з ОСОБА_1 проводилося утримання за вищезазначеним виконавчим документом і станом на жовтень 2016 року заборгованість погашена.
Таким чином рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 листопада 2014 року виконано у повному обсязі станом на жовтень 2016 року.
Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є офіцером Збройних Сил України та з 18.03.2014 року та станом на 15.07.2016 року був призваний за частковою мобілізацією , що підтверджується відповідною Довідкою №1151/1 від 15.07.2016 року та посвідченням офіцера серії НОМЕР_1 (а. с. 71-74).
Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» внесено зміни до ст.14 Закону України від 20.12.1991 року №2011 -XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Аналіз наведеної норми права дає можливість зробити висновок про те, що усі військовослужбовці з початку і до закінчення особливого періоду користуються пільгами передбаченими п.15 ст. 14 вищезгаданого закону.
Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом в.о. Президента України від 17.03.14 №303/2014, затвердженого Законом України від 17.03.14 №1126-VII, в Україні оголошена мобілізація, у зв`язку з чим з 17.03.2014 настав особливий період.
06 жовтня 2015 року було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення від 05 листопада 2014 року, та проводилось стягнення з грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_1 ,
Отже, як встановлено наданими доказами, Банк при зверненні до суду з позовом у квітні 2016 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, був обізнаний, що ОСОБА_1 з 18 лютого 2015 року був мобілізований на військову службу, а відтак на нього розповсюджуються приписи ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», однак не врахував їх при визначенні суми заборгованості та звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.
Враховуючи, що при розгляді справи в суді першої інстанції не було встановлено, що позивач є особою, на яку розповсюджується дія п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову з підстав неможливості подвійного стягнення.
Таким чином, оскільки районний суд помилився із застосуванням норм матеріального права, то з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підстав колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.
Питання про розподіл судових витрат судова колегія вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.3 ч.1 ст.307, ст.ст.309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -
В И Р І Ш И Л А:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Головуючий Л.А.Швецова

Судді А.В.Котелевець
Р.М.Піддубний