Справа №2-3439/10
Провадження №2-зз/489/7/17
УХВАЛА

іменем України

07 березня 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

встановив:

Ухвалою Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30 червня 2010 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договором обмежено ОСОБА_1 право виїзду за межі України до виконання зобовязань за кредитними договором №014/01-04/08-95 від 19.02.2008 року.

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2010 року позов публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 583395,55 грн., звернувши стягнення на нежитлове приміщення магазину та верстати, що належать на праві власності ОСОБА_1, шляхом проведення прилюдних торгів.

Згідно листа Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області від 23.01.2017 року №712 виконавче провадження по виконанню виконавчого листа по справі №2-3439/2010, виданого 09.11.2010 року Ленінським районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 583395,55 грн. на користь ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» завершено 04.10.2012 року відповідно до п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», тобто коштів від реалізації заставленого майна недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на нерухоме майно.

Постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 11.12.2015 року у виконавчому провадженні, відкритому 24.11.2015 року, вищевказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п.6 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» через відсутність у боржника визначеного виконавчим документом майна, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості.

Оскільки виконавчий лист по справі видано 09.11.2010 року, строк предявлення його до виконання становить три роки відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції за станом на 03.08.2010 року).

За змістом п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи, що виконавчий документ повернуто стягувачу, рішення суду фактично не виконано, а строк предявлення виконавчого листа до виконання перервано 24.11.2015 року, потреба в забезпеченні позову не відпала, тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.154 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

постановив:

У задоволенні заяви відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня отримання її проголошення.

Суддя