Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Ковальчук Н.М.,

суддів : Гордійчук С.О., Григоренка М.П.

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

за участю представника ТзОВ «Укр-Пас-Транс» СавонікВ.І.,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року в задоволенні позову ТзОВ «Укр-Пас-Транс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ТзОВ «Укр-Пас-Транс» покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказує, що 08.11.2015 року ОСОБА_3 на вул.. Костромська,1 в м. Рівне, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Renault Mascott» не надав дороги та допустив зіткнення з автобусом «ЧАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 23.12.2015 року Рівненським міським судом було притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та визнано таким, що скоїв правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль, що належить на праві власності ТзОВ «Укр-Пас-Транс», отримав механічні пошкодження, вартість ремонту яких становить 24189,50 грн., що підтверджується звітом №086 про оцінку автобуса ЧАЗ А081.11 ЕТАЛОН, реєстраційний номер НОМЕР_2, від 18.11.2015 року, складеним оцінювачем ПП „Експерт-Сервіс-Альфа". Зазначає, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Судом не було залучено до участі в справі, як третьої особи - ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія", незважаючи на ту обставину, що в частині позовних вимог до страхової компанії, як відповідача, провадження у справі було закрите. Суд не досліджував питання про те, чи буде здійснюватися відшкодування шкоди ПрАТ „Українська транспортна страхова компанія" та

_______________________________________________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/372/2017 Головуючий у 1 інстанції : Бердій М.А.

Справа № 569/4797/16-ц Доповідач: Ковальчук Н.М.

в якому розмірі буде виплачене таке відшкодування. Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, стягнути з відповідача на користь товариства 20 189,50 грн., оскільки 4 000 гривень шкоди відшкодовано страховою компанією.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 08 листопада 2015 року о 20 год. 46 хв. відповідач ОСОБА_3 на вулиці Костромській, 1 в м. Рівне, керуючи транспортним засобом марки «Renault Mascott», д.н.з. НОМЕР_3, виконуючи маневр повороту праворуч, не врахував дорожньої обстановки, своєчасно не зайняв відповідне праве положення на проїжджій частині дороги, не надав дороги та допустив зіткнення з автобусом «ЧАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку праворуч, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Постанова Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року набрала законної сили 04 січня 2016 року.

Згідно частини 3 статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно Звіту № 086 про оцінку автобуса «ЧАЗ» А081.11 ЕТАЛОН, д.н.з. НОМЕР_2, вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса в результаті пошкодження при ДТП складає 24 189,50 грн. (а.с. 6-10 зв.)

За ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «ЧАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ТзОВ «Укр-Пас-Транс».

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault Mascott», д.н.з. НОМЕР_3, на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08 листопада 2015 року, була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі полісу АЕ/2770016 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18 квітня 2015 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відмовляючи ТзОВ «Укр-Пас-Транс» у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», у зв'язку з чим страхова компанія може в майбутньому виплатити йому страхове відшкодування в межах страхової суми.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Як зазначено вище, вина ОСОБА_3 у скоєнні ДТП встановлена постановою Рівненського міського суду від 23 грудня 2015 року, яка набрала законної сили.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Задовольняючи апеляційну скаргу, колегія суддів також враховує, що місцевим судом не досліджувалось питання про те, чи буде здійснюватися відшкодування шкоди ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та в якому розмірі буде виплачене таке відшкодування, у зв'язку з чим відмова в позові з посиланням на можливе відшкодування страховиком страхових виплат є порушенням прав позивача ТзОВ «Укр-Пас-Транс».

Колегія суддів апеляційного суду рахує, що сума відшкодування має бути зменшена на 4 000 гривень, оскільки відповідно до платіжного доручення № 11300 від 13.03.2017 року та № 11208 від 07.03.2017 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» перерахувало ТзОВ «Укр-Пас-Транс» страхове відшкодування у вказаному розмірі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати, які складаються із судового збору, сплаченого за подачу позовної заяви в сумі 1 378 грн. (а.с. 1) та за подачу апеляційної скарги в сумі 1 515,80 грн. (а.с. 61), та в сумі складають 2 893,80 грн..

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно визначено характер правовідносин, що виник між сторонами та застосовано правові норми, які не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2016 року скасувати.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 20 189 (двадцять тисяч сто вісімдесят дев'ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Пас-Транс» судовий збір в розмірі 2 893 (дві тисячі вісімсот дев'яносто три) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий підпис Н.М. Ковальчук

Судді : підпис С.О. Гордійчук

підпис М.П. Григоренко

Згідно:суддя-доповідач Н.М.Ковальчук