Провадження № 22ц/790/4742/17 Головуючий 1-ї інстанції Гаврилюк С.М.
Справа № 639/1384/17 Доповідач Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року по справі за позовом Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про відшкодування отриманої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

01 березня 2017 року Управління праці та соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування отриманої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

В обгрунтування позовних вимог зазначило, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2009 року про стягнення аліментів призначено виплату аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. ОСОБА_1, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобовязаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та мав перевіряти правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку.

Відповідно до Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, ст..5 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», ОСОБА_2 призначена тимчасова державна допомога на період з 01 червня 2010 року по 31 січня 2015 року на підставі заяви та доданих до неї документів (довідки про неотримання аліментів від відповідача, виданої Державною виконавчою службою України) у сумі 37584,00 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. На його думку позивачем припушено строк позовної давнини, позивач мав право подати позов кожні шість місяців у період призначення такої допомоги. Крім того, відповідачем були здійснені виплати на користь ОСОБА_2 впродовж 2010 2017 року в якості аліментів на загальну суму 9853 грн. 40 коп.. У відповідача виникли сумніви з приводу доцільності надання допомоги ОСОБА_2. Просив при винесенні рішення застосувати строк позовної давнини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації 8487 грн. 60 коп. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації про призначення допомоги сімям з дітьми ОСОБА_2 призначена тимчасова державна допомога з 01 червня 2010 року.

Згідно довідок відділу Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ від 15 жовтня 2010 року № 5149, 26 січня 2011 року № 488, 26 липня 2011 року №56/53, 16 серпня 2011 року №63/61, 24 січня 2012 року № 386, 16 лютого 2012 року № 1457, 17 липня 2012 року № 7800, 14 серпня 2012 року № 8255, 14 лютого 2013 року № 4148, 14 лютого 2013 року № 4297, 20 серпня 2013 року № 15620, 18 лютого 2014 року № 2199, 14 лютого 2014 року № 2198, 19 серпня 2014 року № 130290, 19 серпня 2014 року № 13030, 09 лютого 2015 року № 985, 09 серпня 2015 року № 984, 04 серпня 2015 року № 7166 ОСОБА_2 не отримує аліментів з ОСОБА_1 згідно з виконавчим листом № 2-1577, виданим Балаклійським районним судом Харківської області.

Згідно довідки відділу Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ від 02 лютого 2016 року № 725 ОСОБА_2 дійсно отримувала аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх Андрія, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Єлизавети, ІНФОРМАЦІЯ_2, у період з 01 серпня 2015 року по 01 лютого 2016 року(а.с. 7).

Згідно п. 10 Порядку про призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі виявлення обставин, що свідчать про можливість одного з батьків утримувати свою дитину.

Згідно повідомлення від 08 вересня 2015 року № 4131 про припинення виплати державної соціальної допомоги ОСОБА_1 запропоновано повернути переплачену допомогу в сумі 37584 грн. (а.с. 4).

Згідно довідки розрахунку суми переплати Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації від 21 серпня 2015 року ОСОБА_2 нараховано і виплачено тимчасову допомогу на дітей, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з 01 червня 2010 року по 28 лютого 2015 в сумі 37584 грн. 00 коп (а.с.5).

Виплати відповідачем ОСОБА_1 в якості аліментів на ім'я ОСОБА_2О, підтверджуються поштовими переказами Укрпошти (а.с.21-28).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для задоволення вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації суми сплаченої тимчасової допомоги у розмірі 8487 грн. 60 коп. Позивачем пропущено строк позовної давності, відповідач наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності, у звязку з чим суд першої інстанції застосував вимоги ч. 4 ст. 267 ЦПК України.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобовязаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право предявити вимогу про виконання зобовязання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Враховуючи, що тимчасова допомога призначалась кожні шість місяців, грошові кошти виплачувались щомісяця з 01 червня 2010 року, до суду позивач звернувся 01 березня 2017 року, суд першої інстанції обґрунтовано застосував строк позовної давності та стягнув заборгованість за період з 01 березня 2014 року по 31 січня 2015 року.

Доводи апеляційної скарги наведені на її обґрунтування, процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення.

Твердження апелянта, що на спірні правовідносин не поширюється строк позовної давності, є помилковими та протирічать вимогам чинного законодавства України.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -