У х в а л а

іменем україни

17 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Коротуна В.М.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Попович О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до колективного підприємства «Управління механізації будівництва» про визнання недійсними з моменту прийняття рішень конференції, за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати недійсними з моменту їх прийняття рішення конференції працівників (засновників) колективного підприємства «Управління механізації будівництва» (далі - КП «Управління механізації будівництва»), оформлені протоколом № 1/15 від 28 травня 2015 року та рішення конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва», оформлені протоколом № 2/15 від 18 липня 2015 року.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3посилалася на те, що ані директор, ані 2/3 членів Ради, ані одна третина членів трудового колективу не ініціювали скликання конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» на 28 травня 2015 року та не повідомляли всіх засновників відповідача, в тому числі і його, про скликання конференції, у зв'язку із чим було порушено його право на участь у таких зборах та право на участь в управлінні КП «Управління механізації будівництва».

Крім того позивач зазначав, що на конференціях 28 травня та 18 липня 2015 року було присутньо менше 2/3 обраних делегатів, а тому відповідно до п. 9.4 Статуту відповідача вказані конференції були неправомочні.

Зважаючи на вищевикладене ОСОБА_3 просив задовольнити позов.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсними з моменту їх прийняття рішення конференції працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва», оформлені протоколом № 1/15 від 28 травня 2015 року.

Визнано недійсними з моменту їх прийняття рішення конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва», оформлені протоколом № 2/15 від 18 липня 2015 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу КП «Управління механізації будівництва» в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) ОСОБА_12 задоволено, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року скасовано та відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що прийняття оскаржуваних рішень порушує право позивача як засновника КП «Управління механізації будівництва» на управління підприємством через участь у роботі вищого органу управління конференції трудового колективу, оскільки при скликанні та проведенні конференції працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва» від 28 травня 2015 року та конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» від 18 липня 2015 року було порушено вимоги п.п. 9.2, 9.3, 9.4 Статуту відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивач станом на час прийняття оскаржуваних рішень конференції не перебував із КП «Управління механізації будівництва» у трудових відносинах, тобто мав статус засновника підприємства, а не члена трудового колективу, у зв'язку із чим у нього відсутнє право на оскарження вказаних рішень.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що рішення про створення КП «Управління механізації будівництва» було прийнято на конференції трудового колективу Рівненського управління механізації будівництва Рівнеагробуду, що підтверджується протоколом конференції №1 від 16 червня 1995 року.

Даним рішенням конференції також затверджено Статут КП «Управління механізації будівництва», згідно з п. 1.1 якого підприємство утворене фізичними особами членами трудового колективу Рівненського управління механізації будівництва Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому комплексу «Рівнеагробуд» відповідно до Законів України «Про підприємства в Україні», «Про власність», інших законодавчих актів державних органів влади та управління, волевиявлення трудового колективу (протокол №1 від 16 червня 1995 року).

Відповідно до п. 1.2 Статуту КП «Управління механізації будівництва» засновником та власником майна підприємства є його трудовий колектив в особі всіх його членів.

Засновниками КП «Управління механізації будівництва» є члени трудового колективу у кількості 190 чоловік, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25 квітня 2014 року (а. с. 65).

З трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що він працював у період з 10 серпня 1982 року по 17 серпня 1995 року в Рівненському управлінні механізації будівництва Облміжколгоспбуду, яке на момент його звільнення мало назву Рівненське управління механізації будівництва Рівненської обласної виробничої кооперативно-державної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» (а. с. 12).

Отже, як станом на момент прийняття рішення про створення КП «Управління механізації будівництва» 16 червня 1995 року, так і станом на дату реєстрації Статуту відповідача 10 липня 1995 року, позивач був членом трудового колективу Рівненського управління механізації будівництва, тобто є засновником відповідача.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2014 року у справі № 817/205/14 позов ДПІ у м. Рівному ГУ Міндоходів у Рівненській області до КП «Управління механізації будівництва» про припинення юридичної особи задоволено, юридичну особу КП «Управління механізації будівництва» припинено (а. с. 60-62).

05 березня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис №4001866 про судове рішення, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи КП «Управління механізації будівництва»; головою комісії з припинення (ліквідаційної комісії) юридичної особи внесено ОСОБА_6.

28 травня 2015 року була проведена конференція працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва», до порядку денного якої були включені наступні питання: 1. Про обрання голови та секретаря зборів; 2. Про звільнення керівника КП «Управління механізації будівництва» ОСОБА_6 з 28 травня 2015 року та призначення іншого (нового) керівника; 3. Про виготовлення у зв'язку з виробничою необхідністю КП «Управління механізації будівництва» печатки.

18 липня 2015 року була проведена конференція трудового колективу КП «Управління механізації будівництва», до порядку денного якої були включені такі питання: 1. Обрання голови та секретаря конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва»; 2. Зміна голови комісії з припинення (ліквідації) або ліквідатора КП «Управління механізації будівництва»; 3. Призначення уповноваженої особи для проведення реєстрації змін в усіх необхідних установах.

На конференції 18 липня 2015 року прийняті наступні рішення: 1. Обрати головою конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» ОСОБА_7, секретарем конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» - ОСОБА_12; 2. Звільнити ОСОБА_6 з посади голови комісії з припинення (ліквідації) або ліквідатора КП «Управління механізації будівництва» з 18 липня 2015 року та призначити головою комісії з припинення (ліквідації) або ліквідатором КП «Управління механізації будівництва» ОСОБА_12 з 20 липня 2015 року; 3. Уповноважити ОСОБА_12 провести необхідні дії по реєстрації змін, у зв'язку із зміною Голови комісії з припинення (ліквідації) або ліквідатора підприємства, у всіх необхідних установах та органах з правом підпису необхідних документів.

Статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 ГК України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Згідно ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Статуту КП «Управління механізації будівництва» найвищим органом самоврядування підприємства з врахуванням значної кількості членів трудового колективу та віддаленістю розташування його підрозділів та дільниць є конференція трудового колективу, що складається з делегатів, обраних по окремих виробничих підрозділах, дільницях з нормою представництва: один делегат від членів трудового колективу. У період між конференціями управління справами підприємства здійснює Рада, а у період між засіданнями Ради - директор (п. 9.1 Статуту).

Згідно з п. 9.2 Статуту КП «Управління механізації будівництва» конференція працівників відбувається не рідше, ніж 2-х разів на рік. Позачергова конференція може скликатися за рішенням директора, 2/3 членів Ради або за письмовою вимогою не менше ніж однієї третини членів трудового колективу.

Питання, що підлягають розглядові на конференції, термін і місце їх проведення визначає Рада, вона ж доводить їх до відома всіх працівників підприємства не пізніше ніж за 10 днів до проведення конференції (п. 9.3 Статуту).

Відповідно до п. 9.4 Статуту конференція правомочна, якщо присутні більше 2/3 обраних делегатів. Рішення приймаються більшістю голосів присутніх.

Разом з тим в матеріалах справи відсутні докази як щодо повідомлення позивача про скликання конференції на 28 травня 2015 року та 18 липня 2015 року згідно п. 9.3 Статуту КП «Управління механізації будівництва», так і щодо порядку скликання такої конференції відповідно вимог п. 9.2 Статуту.

Крім того, з урахуванням показів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що скликання конференції працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва» на 28 травня 2015 року та на 18 липня 2015 року відбулося з порушенням вимог п.п. 9.2, 9.3 Статуту відповідача, оскільки ініціаторами скликання конференцій були приблизно 10 осіб, що є менше ніж третина членів трудового колективу у загальній кількості 190 осіб, а не директор або 2/3 членів Ради, або не менше ніж однієї третини членів трудового колективу, як передбачено вимогами Статуту відповідача.

Також суд першої інстанції вмотивовано врахував лист Рівненської обласної асоціації по сільському будівництву «Рівнеагробуд» від 24 березня 2016 року, структурним підрозділом якої було Управління механізації будівництва Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому комплексу «Рівнеагробуд» (а. с. 13-14), та виходив з того, що з 127 присутніх засновників на конференції 28 травня 2015 року три особи не були на ній присутніми, що підтверджується відсутністю їх підписів в протоколі, а 57 осіб не були засновниками КП «Управління механізації будівництва», а отже не мали права голосувати на відповідній конференції, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку, що конференція працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва» від 28 травня 2015 року не була правомочною приймати рішення з питань порядку денного, оскільки на ній було присутні лише 67 із 190 засновників, що є менше ніж 2/3 загальної кількості засновників, як це передбачено п. 9.4 Статуту відповідача.

Суд правильно надав критичну оцінку і протоколу конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» № 2/15 від 18 липня 2015 року, в якому зазначалося, що 44 з 190 засновників КП «Управління механізації будівництва» станом на 18 липня 2015 року померли, оскільки позивач заперечував цей факт, а відповідачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин; крім того в реєстрі присутніх на конференції від 18 липня 2015 року зазначені особи, які не працювали в Рівненському управлінні механізації будівництва Рівненського обласного кооперативно-державного об'єднання по агропромисловому комплексу «Рівнеагробуд» станом на момент створення КП «Управління механізації будівництва», а отже не могли бути засновниками даного підприємства при його створенні в 1995 році і, відповідно, не могли голосувати на конференції засновників відповідача.

Водночас у реєстрі присутніх на конференції відповідача від 18 липня 2015 року двічі зазначено одного і того самого засновника - ОСОБА_10 під № 39 та № 62 (а. с. 10-11).

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що конференція трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» від 18 липня 2015 року не була правомочною приймати рішення з питань порядку денного згідно п. 9.4 Статуту відповідача, оскільки на ній було присутні лише 60 із 190 засновників, що є менше ніж 2/3 загальної кількості засновників.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при скликанні та проведенні конференції працівників (засновників) КП «Управління механізації будівництва» від 28 травня 2015 року та конференції трудового колективу КП «Управління механізації будівництва» від 18 липня 2015 року було порушено вимоги п.п. 9.2, 9.3, 9.4 Статуту відповідача щодо скликання конференції, повідомлення всіх засновників про питання, що підлягають розгляду на конференції, терміну та місця її проведення, наявності не менше 2/3 засновників для правомочності прийняття рішень конференції, у зв'язку із чим наявні правові підстави для визнання недійсними рішень, прийнятих на конференціях від 28 травня та від 18 липня 2015 року, як таких, що порушують право позивача, як засновника КП «Управління механізації будівництва», на управління підприємством через участь у роботі вищого органу управління - конференції трудового колективу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд при дослідженні доказів у справі, які були досліджені місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3 станом на час прийняття оскаржуваних рішень конференції не перебував із КП «Управління механізації будівництва» у трудових відносинах, тобто мав статус засновника підприємства, а не члена трудового колективу, у зв'язку із чим у нього відсутнє право на оскарження вказаних рішень і його звернення з цим позовом не узгоджується з положеннями Статуту КП «Управління механізації будівництва», а є втручанням у статутну діяльність трудового колективу без відповідної правової підстави, оскільки положення Статуту не передбачають участь засновників підприємства в організації самоврядування.

Колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення фактичних обставин справи судом першої інстанції дотримані норми процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права, а тому скасовано апеляційним судом помилково.

Відповідно до положень ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_4, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 16 листопада 2016 року скасувати, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Коротун

Судді: І.М. Завгородня

Л.М. Мазур

О.В. Попович

І.М. Фаловська