Провадження № 8/201/2/2017
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Джамалової С.Г., за участю представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника заінтересованої особи ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 про відмову у відстроченні виконання рішення, відстрочення його виконання - у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк до ТОВ «Українське фінансове агентства «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2016 року було відмовлено в задоволені заяви ОСОБА_4 про відстрочку виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

05.01.2017 до суду із заявою про перегляд даної ухвали за нововиявленими обставинами звернулась ОСОБА_4, мотивуючи свої вимоги тим, що нововиявлені обставини існують, але оскільки про існування вказаної ухвали заявнику стало відомо лише після його прийняття, оскільки вона не була повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, вона не змогла повідомити про ці обставини.

Представники заявника в судовому засіданні свої доводи підтримали в повному обсязі з підстав викладених в заяві. Додатково зазначивши, що ухвала про відмову у розстроченні не оскаржувалася в апеляційному порядку, оскільки в ній вказано, що вона не підлягає оскарженню, повторно про відстрочення рішення суду не зверталися. Окрім того, повідомив суду, що банк за борги відібрав завод і це є нововиявленою обставиною, про яку заявник не змогла повідомити у суду під час розгляду справи про відстрочення виконання рішення.

Представник ВДВС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, вирішення заяви залишив на розсуд суду.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, надав письмові заперечення, в яких відзначив, що вважає подану заяву необґрунтованою, оскільки відповідно до п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Як зазначено в Узагальненнях про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, викладених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015р., під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, шо ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно із вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобов'язані довести зазначений локальний предмет доказування.

Виходячи з аналізу перелічених норм процесуального права, слід дійти висновку, що істотними обставинами, які впливають на юридичну оцінку, яку здійснює суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, є саме такі обставини, які ускладнюють виконання такого рішення.

Обізнаність або необізнаність заявника про дату розгляду його заяви про відстрочення виконання рішення суду не може вважатися нововиявленою в розумінні частини 2 ст. 361 ЦПК України та не впливає на суть висновків, які були викладені в ухвалі від 23.11.2016.

На застосуванні аналогічної позиції також наполягає Верховний суд України в Узагальненнях практики перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства, викладених у листі від 01.01.2009р.

Зокрема, у вказаних Узагальненнях зазначено, що непоодинокими є випадки, коли при розгляді заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами заявник посилається на процесуальні недоліки, допущені під час розгляду цивільної справи, а суд визнає цю обставину нововиявленою.

Наприклад, в усіх регіонах досить поширеними є випадки перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами з тієї підстави, що сторона не була повідомлена про час і місце розгляду справи або не з'явилася в судове засідання з поважних причин.

Подібні обставини не можуть вважатися нововиявленими і не є підставою для відповідного перегляду судового рішення.

Окрім того, виключний перелік судових рішень, які підлягають перегляду за нововиявленими обставинами, закріплений ч. 1 ст. 361 ЦПК України, а саме: рішення або ухвала суду, яким закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30.03.2012 роз'яснено, що ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі чи залишення заяви без розгляду; відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду; скасування рішення третейського суду; видачу виконавчого листа та відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Отже, заява ОСОБА_4 від 23.12.2016 про перегляд ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки дана ухвала не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, та не підлягає перегляду в порядку, передбаченому ст. 361 ЦПК України.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши представників заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Згідно із з ч.2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчинені злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як розяснено в п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були та не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватись фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Суд вважає за необхідне звернути увагу представників заявника на те, що під юридичними фактами розуміються конкретні життєві обставини, з якими норма права повязує виникнення визначених юридичних наслідків.

Юридичні факти в цивільному праві класифікуються залежно від їх індивідуальних особливостей. Це можуть бути події (стихійне лихо, народження і смерть людини тощо) та дії (правомірні та неправомірні), які відбуваються за волею суб'єктів - фізичних і юридичних осіб, інших учасників цивільних відносин (перебіг строку, укладення договору, виконання зобов'язання, створення об'єкта права інтелектуальної власності, прийняття спадщини, завдання шкоди, порушення договірних зобов'язань, набуття чи відчуження майна, зловживання правом, адміністративні акти, юридичні вчинки). Особливий різновид юридичних актів - судові рішення, що встановлюють цивільні права та обов'язки. Юридичні фактами притаманно встановлювати, змінювати, припиняти право, відновлювати право.

Заявник та її представники не надали суду жодного документу, який би підтверджував існування певного юридичного факту, що міг вплинути на питання про відстрочення виконання рішення суду, яке розглядалося судом 23.11.2016, зокрема, й на підтвердження тих обставин, що був якимось чином переданий банку завод на той час.

Натомість представник заявника наполягав, що само по собі відсутність заявника в суді є таким юридичним фактом. Окрім того, така відсутність вплинула на те, що на сього дні заявник жодним чином не може захистити свої права

Суд вважає за необхідне зауважити, що згідно із п. 20 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відстрочки і розстрочки, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Той факт, що в ухвалі вказано, що вона не підлягає оскарженню, не позбавляє права заявника її оскаржити в апеляційному поряду, оскільки таким правом він наділений законом. Суд також зауважує, що заявник не був позбавлений права повторно скористатися правом на подання зави на відстрочення виконання суду.

В Узагальненнях про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, виклдаених у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015, під час розгляду заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 373 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, шо ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобов'язані довести зазначений локальний предмет доказування.

Виходячи з аналізу перелічених норм процесуального права, суд приходить до висновку, що істотними обставинами, які впливають на юридичну оцінку, яку здійснює суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, є саме такі обставини, які ускладнюють виконання такого рішення.

Той факт, що заявника не було повідомлено про дату розгляду його заяви і він не був присутній в судовому засіданні з розгляду питання про відстрочення виконання рішення суду, дійсно могло б вплинути на результат прийнятого рішення судом, але дана обставина не є нововиявленою в розумінні частини 2 ст. 361 ЦПК України.

На застосуванні аналогічної позиції також наполягає Верховний суд України в Узагальненнях практики перегляду судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами в порядку цивільного судочинства, викладених у листі від 01.01.2009.

Зокрема, у вказаних Узагальненнях зазначено, що непоодинокими є випадки, коли при розгляді заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами заявник посилається на процесуальні недоліки, допущені під час розгляду цивільної справи, а суд визнає цю обставину нововиявленою.

Подібні обставини не можуть вважатися нововиявленими і не є підставою для відповідного перегляду судового рішення, а тому в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 361 - 366 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016 про відмову у відстроченні виконання рішення, відстрочення його виконання - у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк до ТОВ «Українське фінансове агентства «Верус», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовити.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02 березня 2017 року. Ухвала у повному обсязі cкладена 06 березня 2017 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.С. Наумова