АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/359/2017 Доповідач - Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2000 грн. щомісячно, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07 жовтня 2016 року. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., судовий збір покласти на сторони пропорційно задоволених вимог.

В судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що відповідач ухиляється від виховання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Крім того, зазначає, що її заробітна плата складає 4000 грн., чого недостатньо для повноцінного утримання дитини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.12.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), який на даний час проживає разом з матір'ю - ОСОБА_2 позивачем у справі.

Проблем зі здоров'ям у спільної дитини немає.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня -1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень.

Оскільки доказів того, що за станом здоров'я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання своєї дитини матеріали справи не містять, а також, відповідачем не надано доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім'ї або інших обставин, що мають істотне значення і можуть вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов вірного висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 2000 грн., щомісяця, із наступною індексацією згідно чинного законодавства України до досягнення ним повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторонипосилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказамивони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давностітощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторінвипливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілитиміж сторонамисудові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову(стаття 214 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою працездатного віку, інвалідності по стану здоров'я не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що на даний час відповідач не працевлаштований та має незначний, мінливий дохід, а тому не в змозі платити аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідач не позбавлений можливості знайти роботу за його спеціальністю водія з гідною зарплатою.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 відкрив у банку платіжну картку для надання допомоги позивачу, яку вона відмовилася приймати та повернула, пояснивши, що подає до суду позов про стягнення аліментів, оскільки ОСОБА_2 скористалася наданим їй законом правом вибору стягнення аліментів з платника за рішенням суду.

Виходячи із встановлених обставин, колегія суддів вважає, що підстав для визначення розміру аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. немає та судом не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий Судді