Справа № 373/231/17
У Х В А Л А

10 березня 2017 року суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Свояк Д.В., розглянувши заяву представника позивачів ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Приватного підприємства «Соєва сфера» про визнання договору недійсним з моменту вчинення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся 10.03.2017 до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони ПП «Соєва сфера» вчиняти будь-які дії щодо сільськогосподарського обробітку земельних ділянок, що належать позивачам.

Заява обґрунтована тим, що предметом спору є визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, оскільки вони не відповідають нормам чинного законодавства та інтересам позивачів, не відповідають їх внутрішній волі та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

Також у заяві зазначено, що відповідач може вчинити будь-які дії щодо сільськогосподарського обробітку земельних ділянок (оранку, оброблення землі (ґрунту), сіяння, тощо), чим порушить право позивачів володіти, користуватись та розпоряджатися своєю власністю, так як позивачі мають намір самі обробляти власні земельні ділянки, в зв'язку з настанням сезону сіяння.

Із посиланням на положення ст. 151 ЦПК України у заяві вказано, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити виконання рішення суду.

Також представник позивачів вказує, що на день подання заяви відповідачем дій по оранці та засадженню земельних ділянок не вчинялось.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У справі проведено попереднє судове засідання та призначено справу до судового розгляду, який на момент розгляду заяви про забезпечення позову не розпочато.

Оцінюючи питання того, чи між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд вбачає наявність спору між сторонами.

Також суд враховує, що представник позивача послався у заяві як підставу для забезпечення позову вірогідність унеможливлення виконання рішення суду. Однак, як таке унеможливлення у заяві зазначено лише можливість відповідачем вчинити будь-які дії щодо сільськогосподарського обробітку земельних ділянок (оранку, оброблення землі (ґрунту), сіяння, тощо).

Разом з тим, зазначені можливі дії відповідача прямо відповідають цілі договорів, що оскаржуються, цілком співвідноситься із метою діяльності підприємства та приписами Закону України «Про оренду землі».

Отже, суд доходить висновку, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати представник позивачів, перешкоджатимуть господарській діяльності відповідача, який здійснює таку діяльність і може призвести до безповоротних та негативних наслідків для підприємницької діяльності відповідача чи інших осіб.

Зважаючи на те, що предметом спору є визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, до набрання рішенням законної сили питання недійсності цих договорів не буде вирішено, що не позбавляє права відповідача реалізовувати права орендаря цих земельних ділянок та виконувати відповідні обовязки.

Відповідно до ч. 3 ст.1 Земельного кодексу України використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Зважаючи на викладене вбачається, що забезпечення позову шляхом заборони сільськогосподарського обробітку земельної ділянки призведе до сільськогосподарського простою земельної ділянки, та, як наслідок, може знизити родючість (природні якості) земельної ділянки, а також загрожуватиме іншим сусіднім земельним ділянкам погіршенням екологічної ситуації (розповсюдження шкідників та бурянів).

Крім того, із змісту заяви не вбачається обмеження реалізації захисту прав позивачів щодо обробки земельних ділянок та використання можливого врожаю у способи, передбачені Законом України «Про оренду землі».

За таких обставин, у суду немає підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви від 10.03.2017 про забезпечення позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Приватного підприємства «Соєва сфера» про визнання договору недійсним з моменту вчинення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області протягом п'яти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.В.Свояк