17.02.2017 Справа № 469/1621/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Тавлуя В.В.

при секретарі - Рогозевич С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 27.12.2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності, у якому зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.12.1993 року ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Морське, вулиця Десантників, будинок 19-а. Рішенням Коблівської сільської ради №25 від 20 березня 2000 року було впорядковано нумерацію будинків в селі Морське та затверджено нову нумерацію, відповідно до якої номер будинку 19-а було змінено на №36.

Згідно державних актів серії І-МК №038484 та серії І-МК №038468 про право приватної власності на землю, ОСОБА_4 належали земельні ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,2500 га та площею 0,0420 га.

Зазначені об'єкти нерухомості за правилами ст.60 Сімейного кодексу України.є об'єктами спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1, оскільки на момент придбання зазначених об'єктів нерухомості вони перебували в зареєстрованому шлюбі.

20 березня 2008 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з умовами якого, вона заповідала належні їй частки в квартирах за адресою: АДРЕСА_1. та за адресою: АДРЕСА_2 сину - ОСОБА_2, а належну їй частку житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд, а також земельну ділянку до цього будинку, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Морське, вулиця Десантників, 19-А, заповідала сину ОСОБА_3.

18 вересня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до другої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за ОСОБА_4, та фактично прийняли спадщину.

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 8 лютого 2016 року було визначено, що ОСОБА_1 належить ? частка у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: житловий будинок №19-а по вул. Десантників в с.Морське Березанського району Миколаївської області, земельну ділянку на території Коблівської сільської ради площею 0,2500 га, відповідно до державного акту І-МК №038484 про право приватної власності та земельну ділянку на території Коблівської сільської ради площею 0,0420 га, відповідно до державного акту I- МК №038468.

На даний час, позивач має бажання подарувати належні йому частки своїм дітям. Після звернення до нотаріуса з метою укладання договору дарування, нотаріусом в усному порядку було відмовлено в укладанні договору дарування, оскільки ОСОБА_1 не має на руках правовстановлюючого документа, який би свідчив про право власності, а рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва не було визнано права власності за ОСОБА_1, а лише визначено, що йому належить ? частка у праві спільної сумісної власності.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Морське, вулиця Десантників, будинок 36; земельної ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,2500га, відповідно до державного акту І-МК №038484 про право приватної власності на землю; земельної ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,0420га, відповідно до державного акту І-МК №038468 про право приватної власності на землю.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача надав до суду заяву від 17.02.2017 року про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, надали суду письмові заяви від 15.02.2017 року та від 17.02.2017 року відповідно, у якій заявили про згоду з позовом та просили суд провести розгляд справи без їх участі.

Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з копій свідоцтва про одруження серії ІІ-УР №070544 від 15.08.1961 року (а.с.18) та свідоцтва про смерть серії І-ФП №076847 від 17.04.2008 року (а.с.19), позивач ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_4, яка померла 20 березня 2008 року.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.12.1993 року (а.с.12), державних актів серії І-МК №038484 від 23.05.1997 року (а.с.15) та серії І-МК №038468 від 23.05.1997 року (а.с.17) ОСОБА_4 належали житловий будинок за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Морське, вулиця Десантників, будинок 19-а та земельні ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,2500 га для обслуговування жилого будинку і господарських будівель та площею 0,0420 га для ведення особистого підсобного господарства.

Як вбачається з копії рішення Коблівської сільської ради №25 від 20 березня 2000 року, сільською радою було впорядковано нумерацію будинків в селі Морське та затверджено нову нумерацію, відповідно до якої номер будинку 19-а по вул.Десантників, належного ОСОБА_4, було змінено на №36 (а.с.13).

Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.02.2016 року, яке набрало законної сили 19.02.2016 року (а.с.25-26), визнано, що частки у праві спільної власності позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_4, яка померла 20.03.2008 року, на житловий будинок №19-а по вул.Десантників в с.Морське Березанського району Миколаївської області, земельну ділянку на території Коблівської сільської ради площею 0,2500 га, відповідно до державного акту 1-МК №038484 про право приватної власності земельну ділянку на території Коблівської сільської ради площею 0,0420 га, відповідно до державного акту І-МК №038468 про право приватної власності є рівними і складають по ? за кожним.

Разом з тим, у позивача відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували його право власності на частки у спірному майні, визначені Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.02.2016 року, у звязку з чим нотаріусом йому відмовлено в укладанні договору дарування.

У звязку з цим, суд визнає, що майнові права позивача порушуються, оскільки він не може розпорядитися належним йому майном, і визнає обґрунтованим та правомірним його звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, виходячи з положень ст.392 ЦК України, якою передбачено, що власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, за встановлених обставин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, і підтвердженими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до викладеного, на підставі ст.392 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, ч.1, ч.4 ст.174, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку:

-житлового будинку за адресою: Миколаївська область, Березанський район, село Морське, вулиця Десантників, будинок 36;

-земельної ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,2500 га, відповідно до державного акту І-МК №038484 про право приватної власності на землю;

-земельної ділянки на території Коблівської сільської ради площею 0,0420 га, відповідно до державного акту І-МК №038468 про право приватної власності на землю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: