Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м.Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справа дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справа дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2015 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на його утримання та самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться станом його здоров'я. У зв'язку з наведеним просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав у відношенні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала в судовому засіданні позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила що відповідач здійснювала хуліганські дії щодо позивача та його батьків, самоусунулася від виконання батьківських обов»язків.

Відповідач позовні вимоги не визнала. Пояснила, що припинено шлюб через вживання позивачем спиртними напоями. Позивач перешкоджає у спілкуванні з дитиною, вона неодноразово приходила, щоб побачитися з дитиною але двері не відчиняли.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог у зв'язку із необґрунтованістю. Пояснив, що відповідачем подано позов про визначення місця проживання дитини, тобто відповідач цікавиться дитиною. Відповідач також зверталася до правоохоронних органів щодо перешкоджання позивачем спілкуватися з дитиною.

Представник третьої особи Служби у справа дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, просить винести рішення на користь та в інтересах малолітньої дитини.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що відповідач неодноразово намагалася побачитися з дитиною, однак позивач цьому перешкоджав.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що у червні 2015 року відповідач приходила з чоловіками до позивача, хотіла забрати дитину, що призвело до сварки.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що відповідач посварилася із позивачем та пішла з квартири без речей, дитина залишилася із позивачем. Пізніше відповідач приходила, щоб побачитися з дитиною. Через перешкоди у спілкуванні з дитиною відповідач змушена була звертатися до правоохоронних органів за допомогою.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що бачив на прогулянках з дитиною позивача та його батьків. Колишня дружина не приймає участі у вихованні дитини.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що у 2015 році відповідач приходила до квартири позивача з іншими людьми.

Дослідивши матеріали справи, суд фактично встановив такі обставини.

3 01 вересня 2012 року позивач та відповідач ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2015 року розірвано (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Підставою для позбавлення батьківських прав позивачем зазначено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться станом здоров'я дитини.

На підтвердження зазначених обставин позивачем надано рішення Дніпровського районного суду Київської області від 13 квітня 2016 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2015 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11-12), акт, затверджений начальником Житлово-експлуатаційної дільниці №5 , яким підтверджено проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_5, та що протягом тривалого часу (останні 10 місяців) ОСОБА_3 сина не відвідує, у вихованні дитини участі не приймає та не допомагає матеріально (а.с. 13), наказ № 2138-к від 28 листопада 2014 року Національного банку України про надання ОСОБА_14, провідному економісту Фінансового департаменту, відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 грудня 2014 року до 14 лютого 2016 року (а.с. 14), наказ № 490-к від 28 листопада 2014 року Національного банку України про надання ОСОБА_14, провідному економісту відділу звітності управління контролінгу Департаменту фінансового контролінгу, відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною (онуком ОСОБА_5), у зв'язку із станом його здоров'я з 15 лютого 2016 року до 14 серпня 2016 року (а.с. 15), медичні довідки про стан здоров»я ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, 18).

Допитані свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11 підтвердили, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини.

Згідно п.2 ч.1 статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі;не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Відповідач заперечувала проти позову, зазначив, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином.

Твердження відповідача підтверджуються висновком старшого інспектора Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві від 15 січня 2015 року, висновком дільничого інспектора міліції Святошинського районного управління Головного управління МВС України в м.Києві від 30 червня 2015 року, листом начальника Дніпровського районного управління Головного управління МВС України в м.Києві від 20 липня 2015 року, листом начальника Святошинського райравління Головного управління в м.Києві від 15 липня 2015 року, заявою відповідача до прокуратури Дніпровського району м.Києва, листом служби у справах дітей Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації, зі змісту яких вбачається, що сторони зверталися із заявами з приводу конфлікту, пов»язаного з вихованням, місцем проживання їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_5, 2013 року народження (а.с.16,58, 59,60-62,63,64-65).

Допитані свідки ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_12 підтвердили, що позивач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 28 вересня 2016 року № 107-40/6056, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини прийнято рішення про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 відносно малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 41, 42).

Отже, позивач не довів, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є його обов"язком відповідно до засад змагальності процесу, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справа дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав не підлягають задоволенню за безпідставністю.

Керуючись ч.6 ст. 19, ст.ст. 150, 152, 155, 164-167 Сімейного кодексу України, п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи Служби у справа дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 20 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Є. Арапіна