Справа № 452/246/17
УХВАЛА

02 березня 2017 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: державного виконавця Дідик І.-В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області матеріали скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» на дії старшого державного виконавця відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду із скаргою на рішення старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 28.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання виконавчого листа №2-1286/2010 від 10.02.2011 року, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області «про стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12362,3грн., 123,62грн. витрат по сплаті державного мита та 120грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення», та просить визнати цю постанову неправомірною, скасувати її та зобовязати старшого державного виконавця Дрогобицького відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вжити вичерпних заходів примусового виконання по виконанню вищевказаного виконавчого листа.

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» за довіреністю ОСОБА_4 судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

У судовому засіданні старший державний виконавець Дрогобицького відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_5 проти скарги заперечила з мотивів, викладених у письмовому запереченні на скаргу від 01.03.2017 року.

Вислухавши державного виконавця, зясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що скаргу слід задовольнити з наступних підстав:

У відповідності до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2016 року, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-1286/2010, виданого Самбірським міськрайонним судом Львівської області 10.02.2011 року.

Під час розгляду скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» у судовому засіданні знайшло підтвердження порушення ПАТ «ВіЕйБі Банк» законних прав передчасним прийняттям постанови старшим державним виконавцем Дрогобицького відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_6 28.12.2016 року постанови про повернення виконавчого документа з виконання виконавчого листа №2-1286/2010 від 10.02.2011 року, виданого Самбірським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12362,3грн., 123,62грн. витрат по сплаті державного мита та 120грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення, де ПАТ «ВіЕйБі Банк» є стороною виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено Заходи примусового виконання рішень, зокрема: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Державним виконавцем не було вжито всіх наданих законодавством прав, не виконано вимоги ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та поспішно винесено 28.12.2016 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ураховуючи наведені норми у сукупності з поясненнями державного виконавця, наявні в суді документи, котрі цього не спростовують, приводять суд до висновку про підставність скарги ПАТ «ВіЕйБі Банк» про бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У звязку з таким вирішенням судові витрати слід розподілити згідно ст. 388 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 386 387 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задовольнити.

Визнати рішення старшого державного виконавця відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.12.2016 року неправомірним та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні ВП №51996213.

Зобовязати старшого державного виконавця відділу державного виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_7 поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Самбірського міськрайонного суду Львівської області №2-1286/2010 від 10.02.2011р. про стягнення з ОСОБА_3 в користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 12362,3грн., 123,62грн. витрат по сплаті державного мита та 120грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів із дня її проголошення; особами інтересів котрих стосується і прийнята в їх відсутності, - протягом цього ж строку з дня отримання її копії.

Суддя