Справа № 513/486/17
Провадження № 2/513/474/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом вказуючи, що 15 квітня 2016 року помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі й на житловий будинок, розташований за адресою: с. Надежда, вулиця Незалежності, 104, Саратського району, Одеської області.

29 вересня 2009 року ОСОБА_2 залишив заповіт, яким заповів все своє майно де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У квітні 2017 року нотаріус видав йому свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,28 га, що належала покійному батькові. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому відмовили, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно.

Позивач просив визнати за ним право власності у порядку спадкування за заповітом на житловий будинок №104, розташований по вул. Незалежності в с. Надежда Саратського району, Одеської області, оскільки він фактично прийняв спадщину.

У дане судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 7).

ОСОБА_2 помер 15 квітня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

З копії заповіту, складеного 29 вересня 2009 року, посвідченого секретарем Надеждинської сільської ради, зареєстрованого у спадковому реєстрі за номером 59912480 вбачається, що ОСОБА_2 заповідав все своє майно де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося своїм дітям: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 7).

Спадкоємцями ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_6 20 квітня 2017 року укладено договір про поділ спадкового майна, згідно якого сторони досягли згоди про те, що до ОСОБА_1 переходить право власності на земельну ділянку та житловий будинок під номером 104, розташованого по вул. Незалежності в с. Надежда Саратського району, Одеської області (а.с. 58).

Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, виписки з книги погосподарського обліку Надеждинської сільської ради Саратського району, звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, житловий будинок, розташований за адресою: с. Надежда, вул. Незалежностіі 104, Саратського району Одеської області належав ОСОБА_2, який помер 15 квітня 2016 року (а.с. 954).

Пунктом 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року встановлено, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.

Довідками Надеждинської сільської ради підтверджено, що житловий будинок, розташований за адресою: с. Надежда, вул. Незалежності, 104, Саратського району Одеської області був зареєстрований та належав ОСОБА_2, який помер 15 квітня 2016 року (а.с. 56-57).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 була відкрита нотаріусом за заявами про прийняття спадщини, які надійшли від спадкоємців за заповітом: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_1 (а.с. 78-130).

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок покійного ОСОБА_2 (а.с. 55).

Судом встановлено, що ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом не відмовлявся від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька, своєчасно подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, де була відкрита спадкова справа. Позивач частково оформив спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (а.с.125), не отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок спадкодавця з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачем слід визнати право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 294 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами під номером сто чотири, розташований по вулиці Незалежності в селі Надежда Саратського району, Одеської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. Я. Кожокар