У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, з урахуванням уточнень, яку обґрунтував тим, що державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при вчиненні дій у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 30 грудня 2010 року № 2-8248/2010 в тому, що на момент відкриття виконавчого провадження, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання вже сплинув і судом такий строк у встановленому процесуальним законом порядку не поновлювався. ОСОБА_2 просив визнати протиправними дії державного виконавця Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_3 з виконання виконавчого листа від 30 грудня 2010 року № 2-8248/2010: визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 05 лютого 2014 року; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 05 лютого 2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 24 квітня 2014 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 17 червня 2014 року про арешт коштів боржника; визнати незаконною та скасувати заявку державного виконавця від 15 вересня 2014 року за про реалізацію іпотечного майна шляхом продажу на електронних торгах.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року, відмовлено у задоволенні скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за вищевказаним виконавчим листом, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно виходив із того, що при вчинені оскаржуваних дій та прийнятті оскаржуваних рішень в ході вищевказаного виконавчого провадження державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» порушено не було.

Доводи заявника у касаційній скарзі стосовно того, що стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання були предметом дослідження судами попередніх інстанцій, які дійшли правильного висновку, що оскільки виконавчий документ пред'являвся до стягнення і раніше, а тому відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) перебіг строку пред'явлення виконавчого документа до виконання переривався.

Посилання ОСОБА_2 у касаційній скарзі відносно того, що він не отримував повідомлень з державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження та інших документів виконавчого провадження є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження у встановленому законом порядку рекомендованим листом з повідомленням про вручення була надіслана за зареєстрованим місцем проживання боржника. Також державним виконавцем надсилалась рекомендованим листом повідомлення про проведення експертної оцінки арештованого майна з роз'ясненням права боржника на подачу заперечень у разі незгоди з оцінкою.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень державного виконавця щодо здійснення виконавчого провадження за виконавчим листом, за касаційною скаргою на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак