У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування акта опису і арешту майна, визнання протиправними дій державного виконавця,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаною скаргою, обґрунтовуючи її тим, що 01 лютого 2016 року заступником начальника першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька головного територіального управління юстиції у Волинській області Мондровським М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50001477 з примусового виконання виконавчого листа № 161/16622/15-ц, виданого 26 січня 2016 року Луцьким міськрайонним судом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності шляхом виселення ОСОБА_2 із самоправно зайнятого приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Про зазначену постанову йому стало відомо 07 червня 2016 року. На неодноразове прохання надати строк для добровільного виконання рішення суду, державним виконавцем було відмовлено. Крім того, під час проведення опису й арешту майна 10 червня 2016 року сестра скаржника та його представник повідомили державного виконавця про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження лише 07 червня 2016 року і що у нього є час для добровільного виконання рішення суду. Також державному виконавцю була надана ухвала Волинського окружного адміністративного суду Волинської області про відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні та просили відкласти виконання виконавчих дій на іншу дату, однак, державним виконавцем не було взято до уваги пояснення вказаних осіб та проведено виконавчі дії.

Крім того, ОСОБА_2 вказував, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21 червня 2016 року визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк головного територіального управління юстиції у Волинській області МондровськогоМ.М. від 07 червня 2016 року у цьому виконавчому провадженні про стягнення з нього виконавчого збору, що підтверджує незаконність проведення вищевказаної виконавчої дії, адже на час опису не закінчився строк для добровільного виконання вказаного рішення суду.

ОСОБА_2 зазначав, що вважає такі дії заступника начальника першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Мондровського М.М. незаконними та такими, що грубо порушують вимоги ст. ст. 15, 31, 57, 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив визнати поважною причину пропуску строку звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця та поновити строк для звернення із скаргою до суду; визнати протиправним та скасувати акт опису й арешту майна заступника начальника першого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк головного територіального управління юстиції у Волинській області Мондровського М.М. від 10 червня 2016 року у виконавчому провадженні № 50001477; визнати незаконною та такою, що не відбулася виконавчої дії по усуненню перешкод у користуванні жилим приміщенням комунальної форми власності шляхом його виселення із самоправно зайнятого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 яка відбувалася 10 червня 2016 року у зазначеному виконавчому провадженні; до розгляду справи по суті зупинити виконавче провадження № 50001477 з виконання виконавчого листа, виданого 26 січня 2016 року Луцьким міськрайонним судом у справі № 161/16622/15-ц в межах виконавчих дій, передбачених п. 8 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2017 року, поновлено ОСОБА_2 строк для звернення до суду із скаргою на дії державного виконавця; відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати ухвали суддів першої і апеляційної інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушення судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних ухвал вбачається що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених ухвал.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою державного виконавця від 31 березня 2016 року виконавчі дії по виконанню судового рішення про усунення перешкод користування жилим приміщенням шляхом виселення боржника із жилого приміщення були призначені на 10 годину 10 червня 2016 року. Зазначена постанова державного виконавця направлена боржнику рекомендованим листом. Постанова про відкриття виконавчого провадження вручена боржнику 07 червня 2016 року, а 08 червня 2016 року копії матеріалів виконавчого провадження вручені представнику боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_5

10 червня 2016 року державним виконавцем у присутності представника боржника - ОСОБА_5, сестри боржника - ОСОБА_6, понятих, працівників поліції були проведені виконавчі дії по виконанню виконавчого листа про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення боржника ОСОБА_2 із цього приміщення. Державним виконавцем при проведенні виконавчих дій було проведено опис майна, яке належить боржнику.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем при проведенні виконання виконавчого документу були порушені вимоги закону, боржником та його представником суду надані не були.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, оскаржувані дії виконавця вчинені відповідно до вимог закону.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили обставини справи та наявні у справі докази, надали їм належну оцінку, у результаті чого постановили законні й обґрунтовані ухвали, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Таким чином, посилання заявника на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права є безпідставними.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування акта опису і арешту майна, визнання протиправними дій державного виконавця, за касаційною скаргою на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 липня 2017 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак