Справа № 306/2319/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Мацунича М.В., Кожух О.А.

при секретарі: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду від 28 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "ВіЕсБанк", третя особа: відділ ДВС Свалявського РУЮ про зняття арешту з майна,-

встановила:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ПАТ "ВіЕсБанк", третя особа: відділ ДВС Свалявського РУЮ про зняття арешту з майна. Позов обґрунтовує тим, що вона є власником нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про спадщину від 21.08.2002 року. 22.05.2008 року її син - відповідач ОСОБА_3 уклав кредитний договір з ПАТ «ВіЕсБанк» №KF49318, поручителем якого виступила вона. Крім того, було укладено договір іпотеки, згідно якого в іпотеку передано інше майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2. Ухвалою Свалявського районного суду від 01.04.2015 року було задоволено заяву ПАТ "ВіЕсБанк" про забезпечення позову та накладено арешт на її нерухоме та рухоме майно в межах суми 11373,41 доларів США, що дорівнює 247603,47 грн. Після цього банк вдруге звернувся з позовом до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, по даній справі позов задоволено та звернено стягнення на вказану квартиру. Тобто на даний час існує рішення суду, яким задоволено вимоги кредитора в межах суми кредитного договору та заборгованості. Крім того, нею проводяться платежі по погашенню заборгованості. У звязку з тим, що рішенням суду звернено стягнення на предмет іпотеки, яким було гарантоване повернення кредиту перед банком, вважає безпідставним накладення арешту на належне їй майно, а тому просила скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Свалявського районного суду від 28 грудня 2016 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні поданого позову суд першої інстанції виходив з того, що скасування арешту на квартиру належну ОСОБА_2 є передчасним, оскільки може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення з позивача заборгованості, яке знаходиться на виконанні в Свалявському районному відділі ДВС та на даний час є невиконаним.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на користь Публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» заборгованість за кредитним договором № KF49318 від 22 травня 2008 року в сумі 11373,41 доларів США, що дорівнює по курсу НБУ станом на 17.03.2015 року 247603,47 грн., з якої: тіло кредиту 10838,08 доларів США, відсотки 507,64 доларів США, пеня 27,69 доларів США.

З метою забезпечення виконання рішення, ухвалою суду від 01 квітня 2015 року вжито заходи - накладено арешт на нерухоме та рухоме майно або грошові кошти, що ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 і знаходяться в них або в інших осіб в межах суми 11373,41 доларів США, що дорівнює 247603,47 грн.

Постановою заступника начальника відділу ОСОБА_5 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.04.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржникам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 (а.с.45).

Згідно витягу за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на обєкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.11.2015 року відділом ДВС Свалявського РУЮ на підставі постанови 47176950, виданої 07.04.2015 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2

Згідно відповіді від 26.12.2016 року № 9310 Свалявського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області станом на 26.12.2016 року виконавчий лист № 306/727/15-ц, виданий 11.04.2016 року Свалявським районним судом перебуває на виконанні у Свалявському районному відділі ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області.

Відповідно до ст. 40 ч. ч. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.1 п.5 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення».

Рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, в межах якого накладено арешт на все майно боржника, на даний час є невиконаним, знаходиться на виконанні Свалявського районного відділу ДВС

З врахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1

Наявність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, на яке посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, без його реального (фактичного) виконання не може бути підставою для зняття арешту з майна.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 308,311,312,315ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Свалявського районного суду від 28 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді: