РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/9132/17

пр. № 2/759/4212/17

15 вересня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - П'ятничук І.В.,

за участю секретаря - Винарчук М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та з урахування уточнених позовних вимог просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 15.06.2017 р. і до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з 24 квітня 2015 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від вказаного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07 березня 2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач офіційно не працює, кошти на утримання дитини надає в розмірі 1000 грн. щомісячно, однак в невизначені терміни, затримує виплати та в розмірі який не дозволяє належним чином утримувати дитину, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Посилаючись на ст.ст. 180, 181, 184 СК України, просила заявлені позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, вказувала суду на те, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею, її вихованням та утриманням відповідач не цікавиться, тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом, вказувала, що відповідач взмозі надавати допомогу на утримання дитини в розмірі 4000-5000 грн. Оскільки хоча і не працює, однак має вищу освіту, що дозволяє йому працевлаштуватись і сплачувати аліменти на утримання дитини, крім того відповідач має автомобіль, їздить відпочивати за кордон і дозволяє собі відпочинок, тоді як на утримання дитини сплачує лише 1000 грн. на місяць і ці виплати не є регулярними і без нагадувань.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити вказуючи на обставини справи викладені в позовній заяві та заяві про зміну позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував в частині розміру аліментів які позивачка просить стягнути на утримання дитини, вказував, що дійсно він на даний час не працює, оскільки після отримання диплому про вищу освіту проходить відповідні співбесіди для працевлаштування, також вказував, що ним сплачуються аліменти на утримання дитини в добровільному порядку в розмірі 1000 грн., в більшому розмірі кошти надавати змоги не має оскільки не має доходів і на даний час живе за кошти батьків.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до таких висновків

Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції; нормативно-правовий акт № 475/97-ВР від 17.07.1997 Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою та відповідачем було зареєстровано 24.04.2015 р. вказаний шлюб відповідно до рішення Святошинського районного суду м.Києва від 07 березня 2017 розірвано (а.с. 6).

Від вказаного шлюбу позивачка та відповідач мають спільну доньку- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Сторонами в судовому засіданні визнано як факт що неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1 ст. 141 СК України).

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року становить - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

За приписами ч. 2 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому в даному випадку суд вважає доцільним стягнути аліменти з дня пред'явлення позову ОСОБА_1., а саме з 16 червня 2017 р.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, з огляду на наступне.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Приймаючи рішення по стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини саме в розмірі 2000 грн., суд враховує матеріальний стан відповідача, а саме те, що відповідач на час прийняття рішення не працює і жодних доказів про можливість відповідачем сплачувати аліменти саме в розмірі 4000 грн. як просить позивач судом під час розгляду справи не здобуто, а також стан здоров'я дитини, потреби дитини даного віку, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти саме в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з 16.06.2017 р.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294, 367 ЦПК України, ст.ст.141, 180, 183, 184 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітньої дитини,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої в АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно починаючи з 16 червня 2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя