Справа № 127/2051/17
Провадження 2-с/127/44/17
УХВАЛА

Іменем України

19 вересня 2017 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці заяву ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданного Вінницьким міським судом Вінницької області 15 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про скасування судового наказу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2017 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» боргу за спожиті послуги централізованого теплопостачання, з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, в загальній сумі 18770 гривень 44 копійки.

Боржник ОСОБА_1 отримала копію судового наказу 05 вересня 2017 року, про що свідчить її підпис у повідомленні про вручення. В порушення вимог закону, боржнику не було направлено копії заяви стягувача з копією доданих до неї документів, тому боржник був позбавлений можливості в повному обсязі обгрунтувати свої заперечення проти вимог стягувача. ОСОБА_1 вважає, що вимоги КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання на загальну суму 18770 гривень 44 копійки є необгрунтованими та такими, що не підлягали задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до акту №159 від 27 грудня 2016 року, ОСОБА_3 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2005 року. Саме з цього часу, з 2005 року існує заборгованість за послуги централізованого теплопостачання в сумі, приблизно, 2000 гривень.

Починаючи з 2006 року, ОСОБА_1 щомісячно, відповідно до єдиного рахунку за надані житлово-комунальні та інші послуги, сплачує нараховані суми в повному обсязі. Будь-яких претензій від стягувача про існування заборгованості в сумі 18770 гривень 44 копійки протягом цих років вона не отримувала, дану заборгованість не визнає, оскільки вона є необгрунтованою.

Крім того, згідно з практикою ВССУ від 09 грудня 2015 року №6-9022ск15 та ухвалою ВССУ від 16 липня 2014 року №6-18300св14, при розгляді справ щодо стягнення заборгованості за опалення слід застосовувати загальний строк позовної давності у три роки, який обчислюється з моменту, коли особа дізналася про своє порушене право. Позовна давність щодо стягнення заборгованості за опалення, сплата яких визначена періодичними платежами, повина обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Заборгованість за послуги централізованого теплопостачання існує з 2006 року. В данному випадку вбачається спір про право, тому заявник вважає, що вимоги стягувача про стягнення вищезазначеної заборгованості можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред»явлення позову, просить скасувати судовий наказ від 15 лютого 2017 року, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області, визнати поважною причину пропуску строку та поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та зупинити його виконання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заяву про скасування судового наказу слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 105-1 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

У своїй заяві боржник ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 стверджують, що в порушення ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦПК України, боржнику не було направлено копії заяви стягувача з копією доданих до неї документів, тому боржник позбавлений можливості в повному обсязі обгрунтувати свої заперечення протии вимог стягувача (оскільки відсутні вимоги та докази, на обгрунтування цих вимог).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, копії судового наказу та заяви стягувача з копіями доданих до неї документів були направлені боржникам 15 лютого 2017 року, про що свідчить копія супровідного листа (а.с. 22). Однак вищезазначені копії документів повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв»язку про причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 4 ст. 104 ЦПК України днем отримання боржником копії судового наказу є дата, зазначена у поштовому повідомленні про вручення. У разі якщо боржник відмовляється від отримання копії судового наказу або відсутній за вказаною адресою, днем отримання боржником копії судового наказу є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову боржника отримати копію судового наказу чи відмітки про відсутність боржника за вказаною адресою.

У своїй заяві боржник ОСОБА_1 зазначає, що отримала копію судового наказу 05 вересня 2017 року, про що свідчить її підпис у повідомленні про вручення рекомендованного листа.

Однак, в матеріалах справи на аркуші 34 є заява ОСОБА_1 про видачу судового рішення, згідно з якою боржник ОСОБА_1 отримала копію судового наказу 11 серпня 2017 року, про що свідчить її підпис, а із заявою про скасування судового наказу вона звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області лише 15 вересня 2017 року.

Отже, боржник ОСОБА_1 звернулася з данною заявою з пропуском десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 105 ЦПК України, і суд не вбачає підстав для поновлення зазначеного строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ч.ч. 1, 2, 4 ст. 104, ч. 1 ст. 105, ч. 2 ст. 105-1, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву боржника ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2 про скасування судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року у цивільній справі №127/2051/17 за заявою Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 боргу за надані послуги з централізованого теплопостачання залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: