Провадження № 2/520/4298/17
Київський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Бескровного Я.В.
при секретарі Маценко В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду із справжнім позовом, посилаючись на ті обставини, що вона та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 у якій зареєстрована відповідач, але не проживає у ній тривалий час. Посилаючись на ст.ст.391,405 ЦК України просила визнати відповідача таким, що втратила право користування квартирою.
Позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Відповідач до суду не з`явилася, за зареєстрованим місцем проживання не мешкає, заяви про слухання справи у її відсутність не надходило.
Представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_2 (а.с.7,9-10). У даній квартирі зареєстрована відповідач, яка не проживає у ній з 1992р., що підтверджується актом від 30.03.2015р. (а.с.8), у квартирі не має речей відповідача, місце проживання її невідоме.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.405ч.2 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог:
1) про позбавлення права власності на житлове приміщення;
2) про позбавлення права користування житловим приміщенням;
3) про визнання особи безвісно відсутньою;
4) про оголошення фізичної особи померлою.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові ВС від 30.06.2015 (справа №21-1438а15).
Таким чином, враховуючи, що відповідач не мешкає у вказаній квартирі більше 1 року без поважних причин, чим створює перешкоди позивачу у володіння квартирою, суд приходить до висновку, що позов в цій частині заявлено обґрунтовано і він підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про знаття з реєстрації відповідача суд вважає такі вимоги передчасними, оскільки рішенню суду є підставою для зняття з реєстрації особи відповідно до вимог ст.7 Закону №1382-IV, а тому позов задоволенню в цій частині не підлягає.
На підставі ст.391,405 ЦК України, керуючись ст.ст. 3,15,212-215 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування квартирою №68 в будинку №144/3 по вулиці Люстдорфська дорога в м.Одесі.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 5 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Бескровний Я. В.