Єдиний унікальний номер 229/3210/16-ц Номер провадження 22-ц/775/237/2017
Головуючий у 1 інстанції: Гонтар А.Л.
Доповідач: Новікова Г.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г. В.,

суддів: Біляєвої О.М., Краснощокової Н.С.,

при секретарі: Молдованові Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення днів, часів побачення батька з дитиною та зустрічному позову ОСОБА_1, ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення місця і часу побачень з дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про встановлення днів, часів побачення батька із дитиною, в якому посилалась на те, що з 27 червня 2009 року знаходилась у шлюбі з ОСОБА_1. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дружківського міського суду від 16 липня 2015 року шлюб було розірвано, місце проживання неповнолітньої дитини визначено з матір'ю.

За весь час розлучення вона жодного разу не заважала зустрічам батька і дитини, крім випадків, коли він перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Між тим, ОСОБА_1 у 2015 році звернувся до органів опіки та піклування Дружківської міської ради з заявою про встановлення часу і місця побачень з донькою ОСОБА_4.

Рішенням Дружківського виконкому міської ради, було встановлено час та місце побачення ОСОБА_1 з малолітньою дочкою наступним чином: кожну неділю з 10-00 до 18-00 години та один із днів тижня протягом 2 годин за попередньою домовленістю з матір'ю дитини.

Практично після кожної прогулянки ОСОБА_1 став приводити дочку до дому на підпитку, вона стала наполягати на тому, щоб побачення батька і доньки проходили в її присутності, але він заперечує. Більш того, під час їх прогулянок по місту дочка показує їй місця де вони з татом гуляють, одним з таких місць є кафе "Причал", де продають спиртні напої на розлив. Крім того, спілкуючись зі своїми знайомими і друзями, вона дізналась, що її чоловік будучи в стані алкогольного сп'яніння, ходить по місту з дочкою.

Просила встановити час і місце побачень ОСОБА_1 з малолітньої донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступним чином: у вівторок з 18.00 год. до 20.00 год. в присутності матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3.

04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися із зустрічною позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною та встановлення місця і часу побачень з дитиною. Посилались на те, що рішенням Дружківського виконкому міської ради, було встановлено час та місце побачення ОСОБА_1 з малолітньою дочкою наступним чином: кожну неділю з 10-00 до 18-00 години та один із днів тижня протягом 2 годин за попередньою домовленістю з матір"ю дитини. Але відповідач ігнорує рішення виконкому і чинить перепони в спілкуванні з дитиною, не дає побачень з ОСОБА_4 у відсутності відповідачки та за адресою їх мешкання.

Просили усунути перешкоди щодо їх спілкування та приймання участі у вихованні з донькою та онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши час та місце побачень кожної неділі місяці з 10-00 до 18-00год. без присутності матері за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язавши відповідачку ОСОБА_2 не перешкоджати в спілкуванні з дитиною; стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір 551 грн. 20 коп., та витрати на юридичну допомогу у розмірі 200 грн.

Ухвалою Дружківського міського суду від 10 жовтня 2016 року дані цивільні справи були об'єднані в одне провадження.

Рішенням Дружківського міського суду від 23 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені частково. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визначено наступні способи участі у спілкуванні з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1: мати право на особисті побачення з дочкою, за місцем її проживання чи перебування та інших загальнодоступних місцях, під наглядом матері, кожного вівторка з 18.00 до 20.00 год., першої та третьої неділі місяця з 11.00 до 18.00 год.. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про встановлення днів, часів і місця побачення батька, ОСОБА_1 та бабусі ОСОБА_3 з дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати право за попередньою домовленістю з матір'ю дитини на особисті побачення з дитиною у будь-яких місцях за місцем її перебування та в інших загальнодоступних місцях і, особисто, за місцем мешкання батька і бабусі у АДРЕСА_1 кожного вівторка з 18.00 до 20.00години, а також кожної неділі місяця з 10.00 години до 18.00 години.

Вказує, що не згодний з висновками суду, що такі побачення повинні проводитись в присутності матері. Зазначив, що рішення суду суперечить ст.7,153,157,168 СК України, основним конституційним принципам участі у безперешкодному особистому вихованню дитини.

Суд не поставився критично до показань батьків ОСОБА_2 - свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є зацікавленими особами у цьому сімейному спорі щодо поведінки батьків дитини, ОСОБА_2 стосовно особистих взаємовідносин поміж ними.

Викладений у висновку представника органу опіки і піклування ОСОБА_7 спосіб участі батька і бабусі у вихованні дитини в присутності матері (а не під її наглядом) - є рекомендацією, яка не враховує, що через 1 рік дитина буде ходити до школи і ОСОБА_2 будуть потребувати більш активного безперешкодного особистого без участі матері спілкування з дорослою дитиною.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_2 та її представник за дорученням-ОСОБА_8, ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Представник органу опіки і піклування направив заяву про слухання справи у їх відсутність.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано, дитина залишилася проживати з матір'ю. Відповідно до вимог ст. 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Оскільки батьками не досягнуто згоди про порядок виховання дитини та спілкування з нею, то суд погодився із запропонованим опікунською радою виконавчого комітету Дружківської міської ради від 21.12.2016 року способом участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 з урахуванням віку дитини кожного вівторка з 18.00 до 20.00, першої та третьої неділі місяця з 11.00 до 18.00 години.

Висновок суду підтверджується встановленими обставинами. Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 27 червня 2009 року по 16 липня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю.

Відповідно до рішення виконкому Дружківської міської ради від 16 вересня 2015 року було встановлено час та місце побачення ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_4 наступним чином: кожну неділю з 10-00 до 18-00 та в один із тижнів протягом 2 годин за попередньою домовленістю з матір'ю дитини ОСОБА_2.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 21.12.2016 року рекомендовано встановити спосіб участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 кожного вівторка з 18.00 до 20.00, першої та третьої неділі місяця з 11.00 до 18.00 за попередньою домовленістю з матір'ю дитини. Представник органу опіки та піклування пояснив, що дитина дуже прив'язана до матері.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сім'ї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Правило ч. 2 ст. 157 СК України додатково підкреслює обов'язок того з батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні, хоча збереження у нього цього обов'язку прямо випливає зі ст. 141 СК України.

Праву на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто проживає окремо від дитини, кореспондує обов'язок того, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні свого права.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини,суд першої інстанції правильно врахував особисту прихильність дитини до кожного з батьків, вік дитини, та інші обставини, що мають істотне значення, і дійшов обґрунтованого висновку про те,що побачення з дитиною в присутності матері дитини викликано саме інтересами дитини, оскільки вона почуває себе безпечно лише в присутності матері. Висновки суду нічим не спростовуються. Зазначене не перешкоджає в майбутньому ставити питання про зміну способу участі в вихованні дитини.

З урахуванням повного та об'єктивного встановлення усіх обставин, що мають істотне значення для справи, місцевим судом був вірно визначений спосіб участі батька у вихованні дитини, оскільки такий спосіб не суперечить інтересам дитини, направлений на нормальний розвиток дитини та забезпечує останню правом спілкування з батьком та отримання належного виховання зі сторони обох з батьків.

Суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, правильно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах, обгрунтований правовий аналіз яких відобразив в мотивувальній частині рішення. При цьому, місцевим судом дотримані норми процесуального права, зокрема щодо оцінки зібраних у справі доказів на предмет їх належності та допустимості.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає встановленим у справі фактичним обставинам, ухвалене з дотриманням вимог матеріального і процесуального закону і підстав для його скасування немає.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дружківського міського суду від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий : Судді: