Заставнівський районний суд Чернівецької області
Справа № 716/622/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2017 року Заставнівський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

з участю секретаря Климус Г.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заставна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Посилається на те, що з 13.11.2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб, який згідно рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 15.07.2016 року було розірвано. В даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після офіційного розірвання шлюбу відповідач не бере участі у вихованні дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, не цікавиться їх здоровям, успіхами та уподобаннями. Інших дітей, крім доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6, у відповідача не має, утриманців він також не має, стягнення за виконавчими документам відсутні. З цих підстав просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину та на її утримання до досягнення меншою дитиною трьохрічного віку в розмірі 500 грн. щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що після реєстрації шлюбу вони жили в мирі і злагоді, проте згодом між ними почалися сварки, відповідач виїхав за кордон. В звязку із вказаними обставинами шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають із нею та знаходяться на її утриманні, відповідач утриманням дітей займається періодично, їх життям та здоровям майже не цікавиться. Зазначила, що діти періодично хворіють, старша донька перебувала на лікуванні в Заставнівській ЦРЛ з отруєнням, син ОСОБА_6 перебував на огляді у невролога з діагнозом наслідки перенесеної гіпоксичноішемічного ураження ЦНС. Додала також, що відповідач ОСОБА_2 має можливість працювати, здоровий за станом здоровя, проживає один, утриманців не має, має можливість і зобовязаний утримувати дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей, але в меншому розмірі, чим зазначено в позовній заяві та заперечив проти стягнення аліментів на утримання позивача. Додав, що на даний час за трудовою угодою від 04.05.2017 року працює рентгенлаборантом рентгенологічного кабінету Заставнівської ЦРЛ на період щорічної відпустки ОСОБА_8 з посадовим окладом 2320 грн. на місяць. В звязку із чим просив стягувати з нього аліменти у частці від доходу. Додав також, що він здоровий за станом здоровя, проживає один, інших стягнень та утриманців немає, стягнення по виконавчих документах не проводяться.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що згідно копій свідоцтв про народження серії І-МИ №178979 від 12.03.2013 року (а.с. 7) та серії І-МИ №222187 від 05.06.2015 року (а.с. 8) відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.04.2017 року, копії витягу з медичної картки стаціонарного хворого №2934, медичної довідки (а.с. 16, 18, 19) малолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем ОСОБА_1, остання перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, сімя проживає в будинку, який придбаний в період шлюбу, підсобного господарства не ведуть, власного транспорту не мають, відповідач вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги не надає. Малолітня ОСОБА_7 хворіє на диспенсію ШКТ, малолітній ОСОБА_5 перебуває під наглядом у невролога з діагнозом наслідки перенесеної гіпоксичноішемічного ураження ЦНС.

Судом встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований по вул. Зеленій, 9-а в м. Заставна Чернівецької області, який є спільною сумісною власністю сторін, згідно трудового договору від 04.05.2017 року він працює рентгенлаборантом рентгенологічного кабінету Заставнівської ЦРЛ на період щорічної відпустки ОСОБА_8 з посадовим окладом 2320 грн. на місяць, проживає один, утриманців немає, здоровий, фінансових, кредитних та боргових зобовязань немає, стягнення по виконавчих документах відсутні. Вказане вбачається з витягу про державну реєстрацію прав №37019142 від 27.12.2012 року (а.с. 17) та трудового договору №6, наданого відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Стаття 183 ч. 1 СК України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище та стан здоровя дітей, те що відповідач ОСОБА_2 має регулярний щомісячний дохід, є фізично здоровою, працездатною особою, яка спроможна заробляти та сплачувати аліменти та вважає, що з останнього на користь позивача на утримання малолітніх дітей слід стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу) відповідно до положень ст.183 СК України.

За таких обставин, суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, з нього на користь позивача необхідно стягувати аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.04.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ним трьохрічного віку та не має можливості працювати для його матеріального забезпечення.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2, крім сплати аліментів на утримання дітей, має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки відповідачем суду не надано доказів його неплатоспроможності, наявності у нього на утриманні непрацездатних осіб, або наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу сплачувати аліменти.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За таких обставин, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору в розмірі 640 грн., то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір саме в такому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 79, 84, 180, 181, 182, 183, 191, Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7 «А» Чернівецької області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, аліменти на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, допустивши негайне виконання рішення в частині стягнення за один місяць починаючи з 20 квітня 2017 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7 «А» Чернівецької області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний код НОМЕР_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_9, кошти на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_11 трирічного віку, а саме до 23 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_7 «А» Чернівецької області на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя