Справа № 342/796/17
Провадження № 2/342/569/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок та господарській будівлі в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 побудований батьками позивача в 1965 році, що відображено в технічному паспорті. Для будівництва та обслуговування даного будинку з господарськими будівлями, спорудами рішенням виконкому Вікнянської сільської ради виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ власником даного будинковолодіння є батько позивача - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 17.12.1988 року. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, актовий запис № 17. На час смерті батька позивача діяв Цивільний кодекс України 1963 р. В управління спадковим майном позивач фактично вступила, але із заявою про прийняття спадщини за законом в нотаріальну контору звернулася тільки в 2017 році. Розглянувши представлені ОСОБА_1 документи, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, нотаріусом позивачу відмовлено через відсутність належного правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця. На час смерті батька, позивач проживала спільно з ним, вели спільне господарство, здійснювала поховання батька, що доводиться довідкою Вікнянської сільської ради. Спору щодо спадкового майна немає. Спадкодавець був батьком позивача, вони проживали разом та вели спільне господарство. Після його смерті, ОСОБА_1 фактично вступила в управління спадковим майном - користується на власний розсуд, виготовила технічну документацію за власні кошти, обробляє земельну ділянку, неодноразово проводила як поточний так і капітальний ремонти житла тощо. Тобто, своїми діями фактично прийняла спадщину, однак реалізувати своє спадкове майно в нотаріальній конторі не може через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В судове засідання сторони не з'явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач уточнила свої позовні вимоги: просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1; уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити. Відповідачі позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо визначення права власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 вцілому за ОСОБА_1, на частку у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини в органи нотаріату не зверталися, на частку в колгоспному дворі теж не претендують.

За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів вих № 7978 від 24.02.2017 р., виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим номером 20 зареєстровано, що власником майна, розташованого в АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, видане Городенківським РВК 17.12.1988 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 241 від 14.12.1988 р. є ОСОБА_5.

Згідно записів погосподарської книги за 1991 рік будинок за адресою АДРЕСА_1 числиться як робітничий, що стверджено довідкою № 637 від 09.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно рішення виконкому за господарством в с. Вікно по вул. Радісна, 2, числяться земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - 0,25 га; для ведення особистого селянського господарства - 0,97 га, що стверджено довідкою № 635 від 09.08.2017 року, виданою виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно з технічною документацією житлове господарство, розташоване в АДРЕСА_1, складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», побудованого 1965 р., загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 56,0 кв.м., 2 літніх кухонь, сараю, стодоли, стайні, 2 навісів, вбиральні, криниці, огорожі, вимощення. Інвентаризаційна вартість становить 134845 грн.

Судом встановлено, що власником житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_5.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що свідчить копія повторного свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2.

Внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. Померлий заповіту не вчиняв.

Згідно ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 стверджено, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_2. ОСОБА_6 після укладення шлюбу 10.05.1992 року з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 змінила прізвище "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_4.

З 25.06.1967 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі, що стверджено копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_5

Син ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що стверджено копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги в рівних частках, після смерті ОСОБА_5 є його діти - ОСОБА_1 (позивач), ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_4 (відповідач) та дружина - ОСОБА_2 (відповідач).

Стаття 553 ЦК УРСР, який діяв на час смерті ОСОБА_5, передбачає, що спадкоємець за законом або за заповітом може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій; вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу), що і кореспондується ч. 2 ст. 1274 ЦК України, згідно якої спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Діти спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_4 (відповідач) та дружина - ОСОБА_2 (відповідач)позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують щодо визначення права власності на житловий будинок та господарські споруди по АДРЕСА_1 вцілому за ОСОБА_1, на частку у спадковому майні не претендують, з приводу оформлення спадщини в органи нотаріату не зверталися, що стверджено поданими до суду заявами.

Спадкоємець ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном після смерті батька ОСОБА_5, оскільки на день його смерті разом із ним проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1, та здійснювала його поховання, про що свідчать довідки № 636, 635 від 09.08.2017 року, видані виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори К.С. Білоконь № 1223/02-31 від 30.06.2017 р., слідує, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою с.Вікно вул. Радісна,буд. 22 Городенківського району, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа.

Позивач фактично успадкувала житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, однак оформити документи не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу вимог ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, і сумніву не викликають, також не встановлено неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1, визнання права власності не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають повному задоволенню при визнанні їх відповідачами.

На підставі ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. ст.ст. 317, 328, 392, 1216 ЦК керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.