Справа № 500/3230/16-ц
Провадження № 2/500/4/17
УХВАЛА

13 вересня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.Т.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_7 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі клопотання позивача та третьої особи про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ТОВ «РІВ.А.Холдінг», ТОВ «Злагода», про визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про визнання права власності, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться зазначена вище цивільна справа.

11.05.2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_6 надали суду заяву про зупинення провадження по справі до розгляду по суті позовних вимог по справі №2-478-09, посилаючись на те, що вимоги по двом цим справам стосуються одного предмету порому ВКЛ 24-02-К. По справі №2-478-09 було прийнято ухвали від 20.10.2009р про визнання мирової угоди та про залишення частини позовних вимог без розгляду, які на даний момент оскаржено до апеляційного суду.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_6 підтримав заявлене клопотання наполягаючи на тому, що розгляд даної справи пов'язаний із справою, що розглядається в суді апеляційної інстанції, та встановлені там факти можуть мати значення для розгляду даної справи. По вказаним справам досліджуються схожі обставини та вимоги. У разі винесення рішення по вказаній справі, воно вплине на висновки суду апеляційної інстанції по справі №2-478-09.

Представники відповідача заперечували проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на недоведеність неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи. В даній справі є всі докази, необхідні для винесення рішення. В іншій справі йде мова про встановлення порядку користування майном, що не впливає на визнання права власності на це майно. На думку представників відповідача вказані дії направлені на штучне затягування розгляду справи.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши учасників процесу, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Верховним Судом України в постанові від 01.02.2017 року по справі № 6-1957цс16 висловлено наступну правову позицію. Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обовязковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З матеріалів справи не вбачається та позивачем, представником позивача, третьої особи не доведено, не надано доказів того, що неможливо розглянути дану справу до розгляду іншої справи; не доведено неможливості встановлення усіх необхідних фактів та обставин у рамках розгляду даної справи.

Крім того, недопустимим є зупинення провадження у справі без наявності обєктивних обставин, що перешкоджають розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Зупинивши провадження у справі, суд порушив право на розумні строки розгляду справи.

Провадження у справі відкрито 30.06.2016р. Заяву про зупинення провадження у справі подано 11.05.2017р. Необґрунтоване зупинення провадження у справі призведе до надмірного затягування розгляду справи, строки розгляду якої і так вже порушені.

Як вбачається із поданих позивачем та третіми особами із самостійними вимогами позовних заяв, доповнень до них, пояснень, що надавалися, зокрема під час розгляду чисельних клопотань по справі, про вказану ухвалу суду про визнання мирової угоди від 20.10.2009р. було відомо усім особам, що приймають участь у розгляді даної справи, ще задовго до початку розгляду вказаної справи (позов надійшов до суду 13.06.2016р.). Проте апеляційна скарга на неї датована лише 05.05.2017р. Крім того, з пояснень осіб встановлено, що на протязі багатьох років вказана ухвала від 20.10.2009р. про визнання мирової угоди (на яку, зокрема, подано апеляційну скаргу) виконувалась, всі сторони угоди були знайомі з умовами угоди.

При цьому, суд також констатує, що згідно поданої апеляційної скарги від 05.05.2017р., ухвала суду від 20.10.2009р. про часткове закриття провадження у справі №2-478-09 у звязку із відмовою від позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ТОВ «РІВ.А.Холдінг» про визнання договору купівлі-продажу розірваним, заявниками не оскаржуються у поданій апеляційній скарзі.

Отже суд доходить до висновку, що подання заяви про зупинення провадження у справі як і подання апеляційної скарги на ухвали від 20.10.2009р. (у сукупності із чисельними спробами здійснити дії, що направлені на зрив судових засідань: чисельні неявки у судові засідання різних осіб по черзі, клопотання, що сповільнюють розгляд справи, які подаються не відразу, а у кожному засіданні на протязі усього розгляду справи) є лише намаганням затягнути розгляд справи. Вказані обставини дають підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, зловживання процесуальними правами, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті пред'явленого позову.

На підставі вищевикладеного, у тому числі з урахуванням недопустимості штучного затягування розгляду справи та з огляду на недоведеність неможливості вирішення вказаної справи до розгляду іншої справи, суд вважає, що клопотання про зупинення провадження по справі є необґрунтованим, в звязку з чим не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.201, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача та третьої особи про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_10, ТОВ «РІВ.А.Холдінг», ТОВ «Злагода», про визнання права власності та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про визнання права власності, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами щодо предмету спору ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про визнання права власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: ОСОБА_12