Справа № 639/7759/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 р . Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого-судді Єрмоленко В.Б.

при секретарі Бондаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, 3 особа-Друга Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на ? частину двокімнатної квартири 30, яка знаходиться по пров.Повзунова, 3/5 в м.Харкові в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 01.02.2015 р. В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що батьку та його дружині ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності двокімнатна квартира за вказаною адресою. Після смерті батька, ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючого документа на квартиру, оригінал якого ОСОБА_2 відмовилась надати, що змусило ОСОБА_1 звернутися до суду.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечувала і предявила зустрічні позовні вимоги до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування, стверджуючи, що дочка чоловіка ОСОБА_4 від першого шлюбу не піклувалася про батька за його життя, коли він перебував у безпорадному стані через тяжку хворобу ( ішемічний інсульт), хоча мала таку можливість, не навідувала у лікарні, не спілкувалася з ним, не телефонувала з 2011 р., не вітала зі святами, ніколи не запропонувала ніякої допомоги, усвідомлюючи, що дружина батька, будучі пенсіонером, сама потребувала такої допомоги та неодноразово просила її надати, не допомогла і не несла витрати на поховання і навіть не знає де він похований. Відповідач зазначала, що ОСОБА_1 спілкувалась з батьком до 2008 р., зустрічалася з ним переважно для отримання грошей і подарунків, відмовлялася працювати, хоча батько їй постійно допомагав не тільки матеріально, влаштовував на роботу, а коли він став хворіти ОСОБА_1 забула про свій обовязок за законом утримувати батька. З ОСОБА_1 у ОСОБА_2 склалися добрі відносини. Відповідач пояснила, що вона спілкувалася з сестрою чоловіка, іноді приходив племінник і ОСОБА_1 мала достатньо інформації про тяжкий стан здоровя свого батька. ОСОБА_2 вважає, що оскільки дочка чоловіка ухилялась від надання допомоги батькові, який внаслідок стану здоров я не мав можливості самостійно забезпечити умови свого життя, ОСОБА_1 підлягає усунення від права на спадщину в порядку ст. 1224 ЦК України ( а.с. 90-93) .

Відповідач по зустрічному позову ОСОБА_1 не визнала позовних вимог про усунення її від права на спілкування та пояснила, що вона дійсно з батьком не спілкувалася тривалий час, тому що не склалися відносини з його дружиною , батько не відповідав на її дзвінки, мав достатньо пенсії, доглядала за ним дружина, забезпечувала всім необхідним, потреби у наданні утримання та догляду сторонніх осіб у нього не було і такого обовязку дочка ОСОБА_1 не мала. Крім того, позивач за первісним позовом стверджувала, що ОСОБА_2 не доведено факт потреби батька у матеріальній підтримці у звязку з безпорадним станом, а розмір його пенсійного забезпечення вдвічі перевищував розмір прожиткового мінімуму.

Представник 3 особи- Другої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, направив заяви про можливість розгляду справи без його участі ( а.с. 49,54, 65, 70, 78).

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 1983 р., проживали в одній кімнаті, яка була надана ОСОБА_2 разом з сином на підставі ордеру № 6021 від 12.01.1979 р. В подальшому, ОСОБА_2 надана кімната , що звільнилася в квартирі, та оформлено ордер на двокімнатну квартиру 30 по пров.Повзунова, 3/5 в м. Харкові ( а.с. 122-127).

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 18.03.1994 р. спірна квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_4П.( а.с. 128-130).

01.02.2015 р. ОСОБА_4 помер. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з ? частини квартири 30 по пров.Повзунова, 3/5 в м. Харкові

Відповідно до вимог ст.ст. 1264; 1267, 1224 ч.3,5 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1, які згідно зі ст. 1268 ЦК України спадщину прийняли в установленому порядку ( а.с. 11-14, 103,119).

З інформаційної довідки 2-ї Харківської державної нотаріальної контори впливає, що державний нотаріус позбавлена видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 01.02.2015 р. ( спадкова справа № 265/2015) на ? частину квартири ОСОБА_1 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, який знаходиться у другого спадкоємця ОСОБА_2 ( а.с. 15).

У відповідності до ч. 5 ст. 1224 ЦК України рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Як роз'яснено в п. 6, 20, 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього, та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Таким чином, для задоволення позовних вимог про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність наступних обставин: умисне ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані та потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи, оскільки лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

В судовому засіданні встановлено, що підтверджено дослідженою медичною документацією, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 страждав хворобою серцево-судинної системи, у 2008 р. переніс інфаркт міокарда, у 2014 р.- ішемічний інсульт, за медичним висновком потребував постійного стороннього догляду.

Як зазначила відповідач ОСОБА_2 та допитані в судовому засіданні свідки-сусіди по квартирі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 , останні декілька років ОСОБА_4 був важко хворим, зявилась неадекватна поведінка , була порушена пам'ять, він погано розмовляв, не завжди розумів звернену мову, його неможливо було залишити на самоті , бо виходячи на вулицю не знав , як дійти до свого будинку та губився, в квартирі намагався влаштувати пожежу, погано пересувався, себе самостійно не обслуговував, тому дружина постійно за ним спостерігали, одного не залишала та не випускала, сусіди їй допомагали, приносили продукти або залишалися з ОСОБА_4 в квартирі, коли їй потрібно було піти у лікарню, магазин. Свідки також стверджували, що ОСОБА_2 здійснювала за своїм чоловіком гідний догляд, хоча від неї потребувалось значних засиль, у тому числі фізичних та моральних, бо вона перебуває на пенсії , має незначний доход, хвороба чоловіка вимагала коштовних ліків, їй також допомагав син, який служить в АТО. Виходячи з показань зазначених осіб, письмових пояснень ОСОБА_10-сина відповідача, позивач ОСОБА_1 до батька не приходила, станом його здоровя не цікавилась, ніколи не допомагала , витрат на поховання не несла, іноді приходила сестра ОСОБА_4 та його племінник ОСОБА_11 Зазначені обставини визнав свідок ОСОБА_11 та не заперечувала ОСОБА_1

У січні 2015 р. у ОСОБА_4 стався повторний інсульт, він вже не вставав з ліжка і 01.02.2015 р. помер.

На обґрунтування своїх заперечень проти зустрічного позову ОСОБА_1 стверджувала, що вона не працює, ніякої потреби у її допомозі ( нужденності) у батька не було, він та його дружина отримували пенсію, до позивача не звертались з проханням про допомогу, в необхідному обсязі ОСОБА_12 таку допомогу отримував від своєї дружини.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 потребував надання допомоги від доньки, за умови отримання такої допомоги від інших членів його родини, і вона мала можливість таку допомогу здійснювати, але свідомо самоусунулась від виконання свого обовязку по забезпеченню підтримкою і допомогою батька.

Таким чином, суд вважає, що зустрічний позов не знайшов свого підтвердження і задоволенню не підлягає, тому за ОСОБА_1 необхідно визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька на ? частину належної йому квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10.11, 15, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1224, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 особа-Друга Харківська державна нотаріальна контора задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01.02.2015 р.

У зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення від права на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 01.02.2015 р.- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ -