У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Дьоміної О.О., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Ржищівської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, треті особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про виділення в натурі у визначених межах домоволодіння, знесення самочинного будівництва, встановлення порядку користування земельною ділянкою, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Ржищівської міської ради Київської області, Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області, треті особи: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про виділення в натурі у визначених межах домоволодіння, знесення самочинного будівництва, встановлення порядку користування земельною ділянкою, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності.

У судовому засіданні 23 червня 2016 року представник відповідача ОСОБА_7 заявив клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду цивільної справи № 374/440/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Ржищівської міської ради Київської області, про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Ржищівського міського суду Київської області від 23 червня 2016 року провадження у справі зупинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, у липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 липня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано п'ятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали, а саме: сплати судовий збір у розмірі 275 грн 60 коп.

04 серпня 2016 року до апеляційного суду Київської області повторно надійшло клопотання від ОСОБА_4 про звільнення її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року повторно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

У п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, звільнення особи від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, який оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, тому підстави для переоцінки доказів, наданих апеляційним судом, у касаційного суду відсутні.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 04 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Дьоміна О.О. Леванчук А.О.