Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Енергобудлізинг», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест», про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, -

вс т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до ОСОБА_5, треті особи: ТОВ «Компанія з управління активами «Енергобудлізинг», ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» про поділ спільного майна подружжя, в якому просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 та на цінні папери емітента ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест», а за відповідачем - право власності на 3/5 частини зазначеної квартири.

У липні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом (в подальшому із заявою про зменшення та уточнення позовних вимог) до ОСОБА_4, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати квартиру АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю; визнати за нею право на набуття права власності на Ѕ квартири АДРЕСА_2; визнати право власності на автомобіль «Міцубіші Грандіс», 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, за ОСОБА_7; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1/2 вартості автомобіля у розмірі 250 000,00 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_4 на 2/5 частини квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_5 на 3/5 частини квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_4 на цінні папери емітента ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» загальною вартістю 582 080,00 грн за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б12/01-15, укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ОСОБА_4 30 січня 2012 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1998 року по 01 червня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що під час шлюбу ними було придбано наступне майно - трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 25 травня 2011 року, та цінні папери в кількості 5 440 штук у емітента ТОВ «Міськбудінвест», загальною сумою 582 080,00 грн за договором купівлі-продажу цінних паперів № Б12/01-15, укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ОСОБА_4 30 січня 2012 року.

Згідно договору про резервування квартири від 30 січня 2012 року ТОВ «Міськбудінвест» та позивач ОСОБА_4 домовились про те, що за позивачем закріплена квартира АДРЕСА_2 на певних умовах, а саме після здачі будинку в експлуатацію позивач має право придбати дану квартиру у власність шляхом укладення із ТОВ «Міськбудінвест» договору купівлі-продажу та оплати її цінними паперами в кількості 5 440 штук. Після чого відбувається державна реєстрація квартири.

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи №2-15/02 від 15 лютого 2016 року вартість квартири АДРЕСА_1, складає 3 629 468 грн.

Вартість вищезазначеної квартири оцінена експертом в 3 629 468 грн, а вартість цінних паперів складає 582 080 грн, склавши вартість спільного майна подружжя, позивач ОСОБА_4 просить суд здійснити його поділ, виходячи із 1/2 частини майна (3 629 468+582 080=4 191 548/2=2 095 774).

Так, 1/2 частка від майна, що перебуває у спільній власності дорівнює 2 095 774 мінус вартість цінних паперів 582 080, що дорівнює 1 513 392,00 грн, що буде становити у відсотках 41,9 від усієї вартості квартири. При цьому, позивач просить в інтересах відповідача відступити від такої точності та виділити при поділі у відсотках собі менше 40%, а не 41,9%, тобто 40/100 або 2/5 частки вищезазначеної квартири, а відповідно за відповідачем визнати право власності на 3/5 частини даної квартири.

Відповідно до довідки Центру ДАІ № 4 від 16 жовтня 2014 року № 10/ВН-112, згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ ГУМВС України в м. Києві станом на 16 жовтня 2014 року (16:17) за ОСОБА_5 на праві власності зареєстрований транспортний засіб Mitsubishi Grandis 2.4, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 від 26 квітня 2008 року.

Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Підставою для зміни рівності часток подружжя СК України називає також домовленість між подружжям.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, на підставі ст.ст. 60, 69, 70 СК України, обґрунтовано відступив від засад рівності часток сторін і поділив квартиру АДРЕСА_1, визнавши право власності за ОСОБА_4 на 2/5 частки і за ОСОБА_5 на 3/5 частки вказаного спірного майна, які визначені з урахуванням вартості цінних паперів, які можуть бути внесені за зарезервовану квартиру згідно договору від 30 січня 2012 року. При цьому в порядку поділу спільного майна подружжя судами правильно визнано право власності за ОСОБА_4 на цінні папери емітента ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест» загальною вартістю 582 080,00 грн за договором купівлі-продажу цінних паперів №Б12/01-15, укладеного між ПАТ «Аграрний комерційний банк» та ОСОБА_4 30 січня 2012 року.

Крім того, судами правильно відмовлено у задоволенні зустрічної вимоги ОСОБА_5 щодо поділу автомобіля «Mitsubishi Grandis», так як позивачем, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів місцезнаходження спірного автомобіля, його вартості, а також з урахуванням того, що інша сторона подружжя - ОСОБА_4 на нього не претендує.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
Є.П. Євграфова
О.В. Кадєтова