Справа № 520/2579/17
Провадження № 2/520/6856/17
УХВАЛА

про залишення позову без руху та усунення недоліків

02.03.2017 року суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М., розглянувши матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним договорів,

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким: визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12.06.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1; визнати недійсними додаткові угоди № 1 від 05.03.2009 року, № 3 від 24.03.2010 року, № 4 від 25.06.2011 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 12.06.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1; визнати недійсним договір поруки №118226 від 13.06.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2; визнати недійсними додаткові угоди № 3 від 24.03.2010 року, № 4 25.06.2011 року до договору поруки № 118226 від 13.06.2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2; визнати недійсним договору іпотеки від 12.06.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_3 та зареєстрований в реєстрі за № 472.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як вбачаться з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально відноситься до Київського районну м. Одеси, а від так вказана цивільна справа підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Однак, суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимог ст. 119, ЦПК України, а саме позивачем не сплачений судовий збір.

Позивач посилається на те, що вона є споживачем, а від так звільненна від сплати судового збору, посилаючись на норми частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживача».

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження, суддя керується Законом України «Про судовий збір», що визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, яким не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав.

Слід зазначити, що ЗУ Про судовий збір є спеціальним нормативно правовим актом, що регулює сплату судового збору, та прийнятий в часі пізніше порівняно з нормою ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів.

Також суддя звертає увагу, що в статтю 5 даного Закону внесено зміни, відповідно до яких посилання щодо споживачів виключено.

Отже, можливо зробити висновок про те, що у позивача відсутні пільги щодо сплати судового збору, а від так вона повинна сплачувати судовий збір за подання своєї позовної заяви на загальних підставах, передбачених Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, в редакції від 01.01.2017 року.

Так відповідно до ч.1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» передбачені розміри ставок судового збору, так за подання до суду позовної заяви немайнового характеру передбачена сплата судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 гривень.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог.

Крім того ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи те, що позивач ставить 5 вимог немайнового характеру сума судового збору становить: 3200 гривень (640 х 5 ).

Судовий збір треба перераховувати на розрахунковий рахунок:

Отримувач коштівУК у м. Одесі (Київський р-н)
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)38016923
Банк отримувачаУК у м. Одесі
Код банку отримувача (МФО)828011
Рахунок отримувача0005
Код класифікації доходів бюджету22030101

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави заяви залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. ст.119,121 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання недійсним договорів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків до 13.03.2017 року, однак, не пізніше трьох днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити, що у разі невиконання вимог суду у вказаний строк, заява буде вважатись неподаною та повернута позивачам.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.