Справа № 307/1794/17
Провадження № 2/307/1124/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором кредиту та договором поруки,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» в особі Хустського відділення ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» звернулося у суд з вищевказаним позовом.

Посилається на те, що 07.02.2017 р. між ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» в особі Хустського відділення ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» та ОСОБА_5 було укладено договір кредиту № ДК 5-3, згідно якого банк надав позичальнику кредит в сумі 60000 гривень з кінцевим терміном повернення до 07.02.2019 р., зі сплатою 40 % річних.

У порушення умов договору позичальник ОСОБА_5 свої зобовязання належним чином не виконав, що підтверджується банківською випискою від 07.02.2017 р. на суму 60000 грв.

Банк неодноразово надсилав відповідачу листи про невиконання умов за договором кредиту, але останній продовжує невиконувати умови договору.

У звязку з тим, що ОСОБА_2 порушив періодичність сплати ануїтетних платежів більш ніж на один платіжний період, відповідно до п.п. 3.3.3. договору кредиту, п. 1 ч. 1 ст. 611, ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач достроково розірвав договір кредиту з відповідачем та повідомив його про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків.

Станом на 10.07.2017 р. відповідач має прострочену заборгованість, яка складається з тіла кредиту у сумі 5675.29 грв., з відсотків за користування кредитом у сумі 22350.11 грв. та пені у сумі 1036.94 грв.

З метою забезпечення зобовязань ОСОБА_5 за кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» в особі Хустського відділення ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 07.02.2017 р. був укладений договір поруки № 2, за яким вони зобовязуються відповідати за кредитним договором як солідарні боржники.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були повідомлені про невиконання ОСОБА_2 своїх зобовязань за договором кредиту.

Відповідно до п.п. 2.3. договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання зобовязань за договором кредиту, здійснити виконання зобовязання ОСОБА_2 в обсязі, заявленому позивачем в письмовій вимозі, протягом трьох робочих днів з дати отримання відповідної письмової вимоги позивача щодо виконання зобовязання. Однак, вони не виконали своїх зобовязань за договором поруки.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися і не повідомили суду причини неявки. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 07.02.2017 р. між банком та ОСОБА_2 був укладений договір кредиту № ДК 5-3, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 60000 грв., терміном до 07.02.2019 р., зі сплатою за користування кредитними коштами 40 %. річних.

Відповідно до п.п. 1.3. кредитного договору позичальник зобовязується щомісячно 07 числа (день сплати ануїтетного платежу) повертати частину кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом шляхом перерахування ануїтетних платежів у розмірі 3671 грв. на поточний рахунок кредитора у чітко встановлений строк здійснення ануїтетних платежів, крім випадків, передбачених п.п. 4.1., 4.2., 5.1., 5.2. даного договору. За рахунок ануїтетного платежу позичальник зобовязується щомісяця здійснювати у першу чергу погашення суми нарахованих відповідно до п. 1.1. цього договору процентів, а за рахунок залишку суми погашення частини кредиту.

Однак ОСОБА_2 порушив періодичність сплати ануїтетних платежів більш ніж на один платіжний період.

Станом на 10.07.2017 р. відповідач має прострочену заборгованість, яка складається з тіла кредиту у сумі 5675.29 грв., з відсотків за користування кредитом у сумі 22350.11 грв. та пені у сумі 1036.94 грв.

Відповідно до п.п. 3.3.3. та 3.3.4. договору кредиту кредитор має право дострокового розірвання договору у разі недоцільного використання кредиту, порушення періодичності ануїтетних платежів більше ніж на один платіжний період; створення небезпечної заборгованості з причин, що не залежать від кредитора; виникнення реальної загрози невиконання позичальником своїх зобовязань за договором; порушення позичальником умов договору; виявлення фактів впливу/тиску позичальника на кредитний комітет або будь-якого з членів кредитного комітету з метою отримання позитивного рішення, щодо надання кредиту (в тому числі погроз, надання хабарів тощо). При настанні обставин передбачених підпунктом 3.3.3. договору, кредитор направляє позичальникові повідомлення про дострокове розірвання договору. Повідомлення містить вимогу кредитора про дострокове повернення кредиту, сплати процентів належних кредитору за договором в розмірі 27967.4 грв., а також сплати пені, нарахованої станом на день надсилання повідомлення.

07.06.2017 р. ТОВ «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» направило ОСОБА_2 повідомлення- вимогу про розірвання договору кредиту № ДК 5-3 та дострокове повернення кредиту і відсотків за користування кредитом, однак, боржник не відреагував на вказану вимогу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

За правилами ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В якості забезпечення зобовязань за кредитним договором 07.02.2017 р. між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір поруки.

Згідно п.п. 2.2. договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобовязань по договору кредиту поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату основного боргу за договором кредиту в сумі 60000 грв., нарахованих відсотків за користування кредитом, пені у розмірах, передбачених договором кредиту, а також відшкодування збитків. При цьому кредитор має право вимоги до поручителів як солідарно, так і до кожного з них окремо.

Частинами 1 та 2 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно ч. ч. 2 та 3 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до п.п. 2.3. договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання позичальником зобовязань за договором кредиту, здійснити виконання зобовязання позичальника в обсязі та строки, заявленому кредитором в письмовій вимозі.

07.06.2017 р. поручителям було направлено письмову вимогу про дострокове повернення кредиту, яка на момент ухвалення рішення не була виконана.

За таких обставин суд вважає, що з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути 79862.34 грв. солідарно.

Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України з них слід стягнути на користь банку понесені ним судові витрати у сумі 1600 грв.

Тому, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 1048-1050, 1054 ЦК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» сімдесят девять тисяч вісімсот шістдесят дві гривні 34 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОСОБА_1 України» по пятсот тридцять три гривні 33 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: Гримут В.І.