ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/843/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі: головуючої-судді ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ЯБЛОНСЬКОЇ І.К.

сторін:

представника позивача ОСОБА_3

відповідачів ОСОБА_4; ОСОБА_5

представника відповідачів ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК " до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК ", третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою , суд

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Укргазпромбанк» 13.06. 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за Договором споживчого кредиту № 20-Ф-К/12 від 25.10. 2012 року та просив стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» суму боргу за кредитним договором № 20-Ф-К/12 від 25.10.2012р., що становить 41 854,89грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 89 копійок, а також судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Відповідач ОСОБА_5 29 грудня 2016 року в свою чергу звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Укргазпромбанк» , в якості третьої особи залучив ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою ( а.с. 58-61) та просив визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 47-П/12 від 25 жовтня 2012 року, укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_5 з підстав, передбачених ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки строк дії договору поруки, укладеного між банком і ним, не встановлений ( умови договору про те, що він діє до повного припинення зобов»язань боржників за основними договорами, не вважається встановленням строку дії договору поруки), а вимогу до нього , як поручителя банк пред»явив після спливу визначеного цією нормою строку, тобто 13.06. 2016 року.

Представник позивача ОСОБА_3 , яка діє за довіреністю № 213 від 12.09. 2016 року ( а.с.45) позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах та додаткових пояснень до розрахунку пені від 16.02. 2017 року. У задоволенні зустрічних вимог просила відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях від 01.02. 2017 року ( а.с.71-73). При цьому пояснила суду, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним Договором № 20-Ф-К/12 між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 47-П/12 від 25.10.2012 року.

Відповідно до п. 1 Договору поруки Поручитель поручається перед Банком за ОСОБА_7 виконання зобов'язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких установлюються Кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього.

Згідно з п. 4 Договору поруки Поручитель та ОСОБА_7 відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Пунктом 2.19 Кредитного Договору встановлено, що за умови припинення трудових відносин між Банком та ОСОБА_7, кінцевою датою погашення кредиту, за згодою сторін, є останній робочий день ОСОБА_7 в ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК».

ОСОБА_4 була звільнена з ПАТ «УКРГАЗПРОМБАНК» 18.06.2015 року.

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання ОСОБА_7 згідно Кредитного Договору щодо сплати кредиту у повному обсязі, процентів за фактичний час використання кредиту, нарахованих штрафних санкцій (штраф пеня) був змінений і встановлений новий строк кінцевого погашення кредиту - 18.06.2015 року.

Позивач в своєму зустрічному позові вказує, що строком пред'явлення вимоги ПАТ «Укргазпромбанк» до Поручителя про визнання зобов'язань Поручителем за названим Договором поруки сплив 18.12.2015 року і саме не пізніше цього строку ОСОБА_7 мав право пред»явити буд-які вимоги до Поручителя чим умисно вводить суд в оману.

Оскільки, ОСОБА_7 та Поручитель не виконали своєчасно та повно свої обов'язки по Кредитному договору у частині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла суттєва прострочена заборгованість.

Тому, 17.08.2015 року ПАТ «Укргазпромбанк» звернувся до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з письмовими вимогами №№ 2351, 2352 здійснити повне погашення заборгованості за Кредитним договором, що підтверджується зворотними повідомленнями, і тому строк пред'явлення вимоги до Поручителя, не сплив, вважає висновки Позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідачка ОСОБА_4, позовні вимоги визнала частково, пояснивши суду, що заборгованість утворилася у зв»язку з сімейними обставинами та фінансовими труднощами, не ухиляється від сплати заборгованості, але просила переглянути нараховану суму пені. Зустрічний позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав та просив у його задоволенні відмовити, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у зустрічних вимогах.

Представник відповідача ОСОБА_6, який діє за договором про надання правової допомоги від 28.12. 2016 року ( а.с. 64-65) підтримав позицію свого довірителя та просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у зустрічних вимогах.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 25.10.2012 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та Набережною Світланою Іванівною було укладено Договір споживчого кредиту № 20-Ф-К/12 із змінами й доповненнями, про надання позичальнику кредиту у сумі 50 000,00грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 копійок) з терміном повернення до 23 жовтня 2015 року (включно), зі щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,0% (вісімнадцять) річних, а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та в терміни, що передбачені умовами Кредитного договору.

Згідно з умовами Кредитного договору Відповідач зобов'язаний погашати кредит згідно з графіком погашення кредиту, наведеному в Додатку 2 до Договору.

Відповідно до п. 3.3. сплата процентів за кредитом має здійснюватися щомісячно, не

пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем нарахування процентів.

Видача кредиту відповідачу ОСОБА_4 підтверджується заявами на видачу готівки.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ " Укргазпромбанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 47-П/12 від 25.10.2012р.

Відповідно до п. 1 договору поруки Поручитель поручається перед Банком за виконання Відповідачкою ОСОБА_4 зобов'язань в повному обсязі щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких установлюються Кредитним договором та будь- якими додатковими угодами до нього.

Згідно з п. 4 Договору поруки Поручитель та ОСОБА_7 відповідають перед Банком як солідарні боржники.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мас виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до шичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачі не виконали своєчасно та повно свої обов'язки по Кредитному договору у чистині погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків за користування кредитом, в зв'язку з чим виникла суттєва прострочена заборгованість.

Таким чином станом на 25 травня 2016 року по Кредитному договору склалася забргованість, що становить 41 854,89 грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 89 коп. , яка складається з:

29 000,00 гривень - сума кредиту, яку належить повернути;

5 128,52 гривень - сума відсотків за користування кредитом;

7 726,37 гривень - неустойка.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому договором.

Згідно ч.І. ст. 1049 Цивільного кодексу України ОСОБА_7 зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором та згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення

Відповідно до п. 8.1 Кредитного договору уразі порушення ОСОБА_7 и »пов'язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісій згідно умов цього договору, ОСОБА_7 сплачує Банку пеню в національній валюті України за курсом НБУ на дату нарахування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Згідно з п. 6.1. Кредитного договору ОСОБА_7 зобов'язується повернути отриманий кредит і сплатити нараховані відсотки з користування кредитом та інші платежі, що передбачені Кредитним договором.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги твердження відповідачки, щодо нарахованої високої ставки пені, з огляду на наступне, борг по пені виникає внаслідок несвоєчасного повернення тіла кредиту згідно встановленого графіку погашення заборгованості або встановленого кредитним договором терміну остаточного повернення заборгованості та/або несвоєчасного повернення відсотків за користування кредитом згідно встановленого кредитним договором терміну повернення відсотків та обчислюється за фактичну кількість днів наявності простроченої заборгованості за наступною формулою:

Сума пені = сума простроченої заборгованості х кількість днів прострочення платежу х подвійну облікову ставку НБУ % / фактичну календарну кількість днів у році При цьому існують наступні обмеження:

- до кількості днів прострочення платежу не включається день погашення заборгованості;

- пеня нараховуються на прострочені платежі, які виникли не раніше одного року до дати розрахунку заборгованості по пені (до поточної дати) оскільки згідно 258 статті Цивільного кодексу України строк позовної давності вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлений в один рік, якщо інше не передбачено договором.

Облікова ставка Національного банку України - один із монетарних інструментів, за допомогою якого Національний банк України встановлює для банків та інших суб'єктів грошово-кредитного ринку орієнтир щодо вартості залучених та розміщених грошових коштів (Закон України «Про Національний банк України»).

Отже, як вбачається із вищенаведеного розрахунок пені проведений в межах одного року і не перевищує суми заборгованості, а тому і не може бути зменшена.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14 вересня 2015 р. № 602 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Укргазпромбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14 вересня 2015 р. № 168, «Про початок процедури ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Укргазпромбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного Акціонерного Товариства «Укргазпромбанк» з 15 вересня 2015 р. до 14 вересня 2017 р., призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Укргазпромбанк» визначені статтями 37, 38, 48, 51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_8 строком на 2 роки з 15 вересня 2015 р. до 14 вересня 2017 р. включно.

Згідно п. 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Уповноважена особа Фонду від імені Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку; а також згідно статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - виконує повноваження органів управління банку.

Разом з тим, згідно п. 2.1. договору споживчого кредиту № 20-Ф-К/12 від 25 жовтня 2012 року між Банком та ОСОБА_7 надає ОСОБА_7 на умовах терміновості, повернення і платності кредитні кошти в сумі 50 000 гривень 00 копійок (п.2.2. кредитного договору зі сплатою 18.00 (вісімнадцять) відсотків річних (п. 2.4. кредитного договору) та з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту (строк кредитування) до 23 жовтня 2015 року включно (п.2.3. кредитного договору).

Відповідно до п.2.8. - 2.8.1. кредитного договору виконання зобов'язань ОСОБА_7 за кредитним договором забезпечується порукою ОСОБА_5

На виконання вищевказаних положень кредитного договору 25 жовтня 2012 року між Банком та ОСОБА_5 як поручителем був укладений договір поруки за № 47-П/12.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору повернення кредиту ОСОБА_7 здійснюється згідно з графіком погашення, вказаним в додатку № 2 до договору.

Згідно з графіком погашення кредиту погашення суми кредиту повинно було здійснюватися ОСОБА_7 помісячно рівними платежами у сумі 1450 грн. 00 коп. в строк до 05 числа кожного місяця.

В подальшому суми щомісячних платежів ОСОБА_7 змінювались додатковими угодами, укладеними між Банком та ОСОБА_7 і з врахувань додаткової угоди від 03 вересня 2014 року, щомісячний платіж по кредиту становив суму 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 4 вказаного договору поруки Поручитель відповідає перед Банком в тому ж обсязі, що і ОСОБА_7, включаючи сплату суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, зобов'язання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобов'язаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов'язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов'язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов'язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

У відповідності до п.13 вказаного договору поруки він вступає в дію з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Таким чином з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного припинення усіх зобов'язань боржників за основними договорами не вважається встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Як вбачається з п. 2.3. кредитного договору кінцевий термін погашення кредиту був встановлений до 23 жовтня 2015 року включно.

В той же час кредитним договором, а саме п. 2.19. кредитного договору встановлено, що за умови припинення трудових відносин між Банком та ОСОБА_7, кінцевою датою погашення кредиту,за згодоюсторін, є останній робочий день ОСОБА_7 в ПАТ «Укргазпромбанк».

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у кредитному договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання в повному обсязі та визначили умови такого повернення коштів.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_7, вона була звільнена з ПАТ «Укргазпромбанк» 18 червня 2015 року згідно наказу від 15.06.2015 року за № 141.

Таким чином, строк виконання основного зобов'язання ОСОБА_7 згідно з кредитним договором щодо сплати кредиту у повному обсязі, процентів за фактичний час використання кредиту, нарахованих штрафних санкцій (штраф, пеня) був змінений і встановлений новий строк кінцевого погашення кредиту - 18 червня 2015 року.

Таким чином згідно частини 4 статті 559 ЦК України строк пред'явлення позовної вимоги Банку до Поручителя про виконання зобов'язань Поручителем за названим договором поруки сплив 18.12.2015 р. і саме не пізніше цього строку ОСОБА_7 мав право пред'явити будь-які позовні вимоги до Поручителя, тобто після спливу шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання за названим кредитним договором в повному обсязі.

В той же час ОСОБА_7 звернувся до суду позовними вимогами до Поручителя лише в червні 2016 року, тобто з пропуском вищевказаного строку пред'явлення вимоги до Поручителя.

Таким чином, суд вважає, що порука ОСОБА_5, що виникла з названого договору поруки є припиненою на підставі частини 4 статті 559 ЦК України у зв'язку з не пред'явленням Банком протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання вимоги до Поручителя.

У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У зв'язку з цим для припинення поруки не мають будь-якого правового значення наявні в матеріалах справи письмові повідомлення Банку від 17.08.2015р. за № 2351; 2352, надіслані на адресу ОСОБА_7 та Поручителя.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію забезпеченого порукою зобов'язання застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

Це твердження не позбавляє кредитора можливості пред'явити до поручителя іншу письмову вимогу про погашення заборгованості боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки слід пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем).

При цьому саме по собі пред'явлення Банком вимоги до Поручителя навіть в межах шести місяців з дня виникнення права на дострокове стягнення кредиту не звільняло ОСОБА_7 від обов'язку в цей же строк пред'явити до Поручителя позов, що Банком було зроблено лише 01 серпня 2016 року,що в свою чергу призвело до припинення поруки.

Аналогічний правовий висновок щодо припинення поруки ОСОБА_5 на підставі частини четвертої статті 559 ЦК України висловлений в постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року (справи № 6-28цс14).

А також, дана позиція також підтверджена Верховним Судом України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс 14, згідно якої, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (шість місяців, 1 року чи будь-якого іншого строку, який встановили сторони в договорі). Тому навіть якщо в межах строку дії поруки була пред'явлена претензія і поручитель не виконав вказані в ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами вказаного строку, оскільки із закінченням вказаного строку припинилося саме матеріальне право.

Вищевказані правові позиції Верховного Суду України згідно зі ст. 360-7 ЦПК України повинні враховуватися судами при розгляді судових справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 16 ЦК України одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення.

Враховуючи пропущення Банком шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання для звернення до Поручителя з вимогою названа порука має всі підстави для визнання її припиненою.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» суму боргу за кредитним договором № 20-Ф-К/12 від 25.10.2012р., що становить 41 854,89грн. (сорок одна тисяча вісімсот п'ятдесят чотири) гривні 89 копійок, яка складається з:

29 000,00 гривень - сума кредиту, яку належить повернути;

5 128,52 гривень - сума відсотків за користування кредитом;

7 726,37 гривень - неустойка, а також судовий збір у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України при частковому задоволенні вимог у сумі 689 ( шістсот вісімдесят дев»ять) гривень, а в решті позовних вимог слід відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 про визнання поруки припиненою, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 551 гривня 20 коп., які підлягають стягненню з ПАТ «Укргазпромбанк» .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 10,15, 60, 88, 213, 215, 209, 294, 360-7, ЦПК України, ст. ст. 16, 251, 252, 526, 553, 554, 559, 590, 1048-1050 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК " до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації у м. Києві - 02095, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК " юридична адреса: 02098, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 13, , МФО 320843 заборгованість за кредитним договором № 20-Ф-К/12 від 25.10. 2012 року , яка на 25.05. 2016 року становить 41 854 ( сорок одна тисяча вісімсот п"ятдесят чотири) гривні 89 копійок, яка складається із:

- 29 000 ( двадцять дев"ять тисяч ) гривень - сума кредиту, яку належить повернути;

- 5 128 ( п"ять тисяч триста сто двадцять вісім ) гривень 52 копійки - сума відсотків за користування кредитом;

- 7 726 ( сім тисяч сімсот двадцять шість) гривень 37 копійок - неустойка.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання та реєстрації у м. Києві - 02095, АДРЕСА_1 на користь ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК " юридична адреса: 02098, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 13, , МФО 320843 судовий збір у розмірі 689 ( шістсот вісімдесят дев"ять ) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК ", третя особа: ОСОБА_4 про визнання поруки припиненою, задовольнити.

Визнати припиненою поруку, яка виникла на підставі договору поруки № 47-П/12 від 25 жовтня 2012 року, укладеного між ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ " УКРГАЗПРОМБАНК " та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, не працюючого, проживаючого у м. Києві - 02095, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3.

Стягнути з ПУБЛІЧНО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА " УКРГАЗПРОМБАНК " юридична адреса: 02098, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 13, , МФО 320843 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Києва, не працюючого, проживаючого у м. Києві - 02095, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3, судовий збір у сумі 551 ( п"ятсот п"ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення . Особи, які брали участь у

справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 25 лютого 2017 року.

СУДДЯ Л.К. ЛЕОНТЮК