Справа №173/1066/17
Провадження №2/173/678/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом про визнання права власності в порядку спадкування до відповідача ОСОБА_2 сільської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, згідно якої просять визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 1,700 га, 5,0766 га, 2,000 га, переданих для особистого селянського господарства, розташованих на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 03.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. 03.04.2016 року помер ОСОБА_4, який за життя прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті своєї дружини ОСОБА_5 Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельних ділянок, розташованих на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 13.02.2017 року позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але нотаріусом того ж дня винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії у звязку з тим, що подані документи не дають змоги встановити факт належності земельних ділянок померлим через відсутність документу, що встановлює право власності на землю. Земельні ділянки належали померлим на підставі державних актів, проте, де знаходяться їхні оригінали не відомо. у звязку з чим позивач не має можливості оформити свої спадкові права, що і стало підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач - представник ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надала.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що 24.07.2010 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно з довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради № 126 від 13.01.2017 року на день смерть ОСОБА_5 проживала разом з чоловіком ОСОБА_4

На день смерті ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 115958, зареєстрований в реєстрі 23.04.2002 року за реєстраційним номером 451 мала у власності земельну ділянку, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією державного акта та довідкою Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 18.01.2017 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_5

03.04.2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

На день смерті ОСОБА_4 на підставі державних актів на право приватної власності на землю: серії ІІІ-ДП № 115957, зареєстрований в реєстрі 23.04.2002 року за реєстраційним номером 452 та серії ІІІ-ДП № 106417, зареєстрований 10.03.2001 року за реєстраційним номером 305, мав у власності земельні ділянки на території ОСОБА_2 сільської ради площею 1,700 га для ведення особистого селянського господарства та площею 5,0766 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копіями державних актів та довідкою Управління Держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області від 18.01.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на земельні ділянки, що підтверджується постановою нотаріуса від 13.02.2017 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків ( спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що за життя, 20.09.2013 року, ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно заповів ОСОБА_1 Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.06.2016 року вказаний заповіт є чинним, він не змінювався та відмінявся, не визнаний судом недійним.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З наведених вище доказів судом встановлено, що за життя ОСОБА_4 був власником земельних ділянок, розташованих на території ОСОБА_2 сільської ради: площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, площею 1,700 га для ведення особистого селянського господарства та площею 5,0766 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке набув на законних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З пояснень позивачки судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 вона не знайшла оригіналів державних актів про право власності на земельні ділянки. Тобто оригінали правовстановлюючих документів є втраченими.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата власником майна правовстановлюючого документа на майно.

За наведених вище обставин , суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному об'ємі та визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради: площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, площею 1,700 га для ведення особистого селянського господарства та площею 5,0766 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2136 грн. 20 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з неналежним ставленням до документів спадкодавцем.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: управління держгеокадастру у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на земельні ділянки: площею 1.700 га, та 2.000 га., переданих для ведення особистого селянського господарства та площею 5.0766 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 03.04.2016 року.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2136.2 грн., покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М