Справа № 350/596/17
Провадження № 22-ц/779/1442/2017
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Василишин Л.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового будинку, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Рожнятівського районного суду від 01 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового будинку.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 01 серпня 2017 року зупинено провадження у вищевказаній справі до вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Не погоджуючись з даною ухвалою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права.

На думку апелянта, суд безпідставно зупинив провадження у даній справі, при цьому не взяв до уваги посилання представника позивача на довідки Небилівської сільської ради №781 від 18.05.2016 року та від 01.08.2017 року, які свідчать про те, що ОСОБА_2 з 2005 по 2016 роки проживав у спірному будинку, пояснення свідка, а також те, що згідно відповіді Рожнятівського відділу поліції йому рекомендовано звернутися до суду з приводу усунення перешкод у користуванні житлом.

Крім того, зазначає, що розгляд справ в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства підтверджується довідкою відповідного суду про знаходження справи у його провадженні, а зупинення провадження у цивільній справі зумовлено неможливістю розгляду цієї справи до вирішення справ у вищезазначених видах судочинства.

Однак, в даному випадку йдеться безпосередньо про розгляд справи в інших видах судочинства. Тому суддя повинен зупиняти провадження виходячи із конкретних обставин справи.

Вважає, що ні заявник у своєму клопотанні, ні суд в оскаржуваній ухвалі не навели конкретних підстав для зупинення провадження у справі.

Тому просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представники апелянта вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, повідомлялася про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Рожнятівського районного суду від 05 травня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та призначено її до розгляду.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляд справи ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового будинку є неможливим до вирішення справи за його позовом про поділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції всупереч вимог ст. 214 ЦПК України щодо належного вмотивування своїх висновків та у світлі положень п. 4 ч. 1 ст. 201 цього ж кодексу не вказав, які причини унеможливлюють при розгляді справи про поділ спільного майна подружжя відповідно до положень ст.ст. 60-61 ЦПК України встановлювати підстави заявленого цивільного позову.

Абзацом 4 п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснено судам, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

З наведеним узгоджується також висновок, викладений у постанові Верховного суду України від 01 лютого 2017 року по справі №6-1957цс16, згідно якого пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно по даній справі.

З позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 11 серпня 1996 року зареєстрував шлюб з відповідачем, з 2005 року спільно з нею проживав у будинку по вул. Лімниченка, 1 в с. Небилів Рожнятівського району Івано-Франківської області, та залишився там проживати після розірвання шлюбу з відповідачем.

Спір між сторонами виник з приводу того, що, як вказав позивач, відповідач вигнала його з дому, змінила вхідні замки та не допускає його до будинку. Він змушений тимчасово проживати у своєї матері та знайомих.

Підставою для зупинення провадження у даній справі представник відповідача вказує на необхідність визначення варіантів поділу спірного будинковолодіння при вирішенні справи про поділ спільного майна подружжя.

Однак, на думку колегії суддів апеляційного суду зазначена обставина не є виключною в розумінні ст. 201 ЦПК як підстава для обовязкового зупинення провадження.

Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (стаття 41 Конституції України, статті 316-319 ЦК).

Крім того, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином проаналізувавши предмет спору та обставини, на які посилається позивач, колегія суддів приходить до висновку, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, а тому згідно п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 01 серпня 2017 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_4