Справа № 643/2952/17
Провадження № 2/643/2977/17
18.05.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря - Бахметьєвої Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання недійсним договору споживчого кредиту та розірвання договору побутового підряду,
Позивач ОСОБА_1, та її представник - ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених в позові.
Представник відповідача - ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідач - ФО-П ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Відповідно до пункту 10 Заяви, сума авансового внеску за Товар, який сплачується за рахунок власних коштів Позичальника становить 9350,00 гривень.
Як вбачається з пунктів 13 та 15 вищевказаної Заяви, позивач своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування в ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також погодився з тим, що ця Заява разом із Умовами та правилами, що розміщені на сайті Банку, Тарифами складає між позивачем та Банком кредитно - заставний договір.
Відповідно до Додатку № 1 до Договору, позивач своїм особистим підписом підтвердила, що вона під час укладання договору належним чином повідомлена, що ПВХ конструкції виготовляються з використанням скла, розкроєного під визначений Замовником, індивідуальний розмір. Згідно Додатку № 3 до Постанови КМУ від 19.03.1994 року № 172 затверджений перелік товарів належної якості, що не підлягають обміну (поверненню). Відповідно до даного переліку скло, нарізане або розкроєне під розмір визначений покупцем (замовником) не підлягають поверненню. Враховуючи викладене, розірвання договору не допускається. У випадку придбання ПВХ конструкцій у кредит, договір кредиту не підлягає розірванню, допускається дострокове повне погашення кредиту /а.с.12/.
Частиною 1 ст. 3 ЦПК України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 2. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема: форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.
Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
В даному випадку позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими вона обґрунтовувала заявлені вимоги.
Зокрема, посилаючись на положення ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживача» як на підставу визнання договору споживчого кредиту недійсним, позивачем не було надано доказів щодо дотримання нею визначеної законом процедури.
Так, частиною 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Споживач не зобов'язаний сплачувати будь-які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди. Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем.
Як вбачається з пояснень позивача та його представника, а також підтверджується копіями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, Описом вкладення до поштового конверту, а також копією фіскального чеку «Укропошти» (а.с. 13 - 14), позивачем дійсно в 14-денний строк після укладення Договору споживчого кредиту було направлено на адресу відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» заяву про розірвання договору споживчого кредиту (відкликання згоди на укладення договору).
Відповідно до положень, зазначених в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором.
В той же час позивачем не заперечувався той факт, що нею не було повернуто ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» кошти або товари, одержані згідно з договором.
Крім того, позивач зазначала на те, що Договір споживчого кредиту з ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» був укладений нею під впливом обману та нав'язування послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.
Всупереч вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що Договір споживчого кредиту був укладений нею під впливом обману з боку відповідача.
З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не було надано доказів щодо дотримання нею визначеної законом процедури відкликання згоди на укладення договору споживчого кредиту, а також укладення позивачем Договору під впливом обману, у суду відсутні підстави для визнання Договору споживчого кредиту від 25.11.2016 року, недійсним, у зв'язку з чим відмовляє позивачу у задоволенні вказаної частини позову.
Щодо позовних вимог з приводу розірвання Договору побутового підряду, укладеного 25.11.2016 року між нею на ФО-П ОСОБА_2, суд також відмовляє в їх задоволенні, з огляду на наступне.
Позивач, як на підставу розірвання вищевказаного Договору посилається на те, що вказаний Договір здійснений з використанням з боку відповідача ФО-П ОСОБА_2 нечесної підприємницької практики.
За положеннями ч.1, ч.6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Правочини, здійсненні з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не були доведені ті обставини, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «АКЦЕНТ-БАНК», Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання недійсним договору споживчого кредиту та розірвання договору побутового підряду залишити без задоволення.
Судовий збір віднести за рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя Т.М.Довготько