Єдиний унікальний номер 341/1662/16-ц
Номер провадження 2/341/80/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гаполяка

секретаря Томин Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, суд -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, збільшивши позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 246 288 грн. 98 коп. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за договором позики від 14 листопада 2012 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 14 листопада 2012 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір про надання позики, в розмірі 129 600 грн. з кінцевим терміном повернення до 14 листопада 2013 року. Договір позики укладено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу ОСОБА_3

Враховуючи те, що відповідач, в обумовлений у договорі термін, не повернув позичені кошти, позивач змушений звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 129 600,00 грн., за період прострочення з 15.11.2013 р. по 14.11.2016 р., інфляційне збільшення суми боргу 115 263 грн. 08 коп.. та три проценти річних в сумі 1 425, 90 грн.

В судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Додатково пояснив, що відповідачем не погашено борг, в т.ч. і частково. Між позивачем та відповідачем існують інші правовідносини, зокрема укладено також договір позики в 2011 році, за якм відповідач отримав позику в сумі 124 264 грн., яку на даний час повністю не повернуто. Перераховані відповідачем кошти факти прийняті позивачем на часткове виконання договору позики від 2011 року.

Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не зявився. Скерував заперечення, в якому зазначив про часткове визнання позову враховуючи, те що за період часу з 19.08.2013 р. по 02.04.2016 р. повернув позивачу частину боргу в сумі 52 611, 24 грн. за договором позики від 14.11.2012 р., на підтвердження чого долучив копії квитанцій. Відповідно заборгованість складає 76 988, 76 грн. Окрім того, просив відмовити в задоволені позову в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 115 263 грн. 08 коп. за період прострочення з 15.11.2013 р. по 14.11.2016 р. та трьох процентів річних за період з 15.11.2013 р. по 14.11.2016 р. в сумі 1 425, 90 грн. Вважає, що заборгованість за договором позики виникла з травня 2016 року, тому сума боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції повинна нараховуватись з цієї дати по час звернення до суду з позовом, тобто до 20.09.2016 р. Вимогу про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, вважає такою, що не відповідає умовам договору позики.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приймаючи рішення по суті спору, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Судом встановлено, що 14 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання позики, в розмірі 129 600,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 14 листопада 2013 року. Договір позики укладено в письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу ОСОБА_3

Позикодавець свої зобов'язання за договором позики виконав в повному обсязі. Позичальник всупереч умов договору позики своїх зобов'язань не виконав, у визначений строк грошові кошти позикодавцеві не повернув чим порушив узяті на себе договірні зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до уточнених позовних вимог, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь інфляційне збільшення суми боргу та 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши розрахунок інфляційного збільшення суми боргу, такий становить за період 15 листопада 2013 року по 14 листопада 2016 року 125 881 грн. 44 коп., 3 % річних за вказаний період становить 11 674 грн. 65 коп. З урахуванням того, що суд розглядає справу в межах предявлених вимог, стягненню підлягають заявлені в позові суми.

Судом критично оцінюються доводи відповідача про часткове повернення грошових коштів позикодавцеві, враховуючи те, що такі не підтвердженні належними доказами. Зокрема, подані відповідачем копії квитанцій, в графі призначення платежу не містять посилань на сплату боргу по договору позики від 14 листопада 2012 року. Окрім цього, між сторонами існують інші правовідносини, зокрема укладений договір позики від 07 травня 2011 року, на виконання якого згідно пояснень представника позивача відповідачем перераховувались кошти, які прийняті позивачем.

Відтак, з відповідача слід стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 244 863, 08 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 1425, 90 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 463, 00 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст.209, 213-215, 224-225 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 246 288 (двісті сорок шість тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 98 коп. боргу за договором позики від 14 листопада 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2463, 00 грн. понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_5