Справа № 159/3008/17
Провадження № 2/159/1023/17
18 вересня 2017 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Бойчука П.Ю.,
з участю секретаря Гусар Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЙРУС", Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування реєстраційних дій та зобов'язання внести відповідні записи, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЙРУС", Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування реєстраційних дій та зобов'язання внести відповідні записи.
Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1. У серпні 2017 року працівники Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції повідомили позивача про те, що за адресою належного позивачеві будинку по АДРЕСА_1 в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙРУС». Однак, про існування вказаного товариства позивач не знав, договори купівлі-продажу чи оренди будинку з будь-ким він не укладав. Реєстрація товариства за адресою розташування належного позивачеві будинку була проведена відповідачами самовільно, без відому та дозволу власника будинку. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду за захистом свого права власності на об'єкт нерухомого майна, яке порушено відповідачами у даній справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити.
Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙРУС» в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник відповідача - Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позову не заперечують.
Зважаючи на дані обставини, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивачу на підставі договору дарування зареєстрованого в реєстрі за № 491 від 23.07.2012 року належить земельна ділянка по АДРЕСА_1 та будинок розташований на даній ділянці.
Право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю закріплено за громадянами України статтею 41 Конституції України, згідно якої право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Таким чином, реєстрація за адресою знаходження належного позивачеві нерухомого майна іншої особи (у даному випадку юридичної особи ТзОВ «КАЙРУС» без згоди на це власника вказаного будинку прямо порушує право власності позивача ОСОБА_1 на належний йому будинок.
Доказів, які б вказували на наявність згоди позивача, чи уповноважених на це осіб, на реєстрацію у належному позивачеві будинку юридичної особи ТзОВ «КАЙРУС» - відповідачами не надано.
Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України № 755-ІV від 15.05.2003 року «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру. Державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.
Відповідно до ч. 6 ст. 1 вказаного Закону України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.
За змістом ст. 6 вказаного закону Державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус. Державний реєстратор: 1) приймає документи; 2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів; 3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації; 4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Статтею 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльності юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління та обліку.
Відповідно до п. 45.2 ст. 45 ПК України - податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.
Судом встановлено, що відомості щодо місце знаходження ТзОВ «КАЙРУС» на теперішній час містяться в Єдиному державному реєстрі, є недостовірними та такими, що суперечать ст. 93 ЦК України та ст. 45 ПК України, оскільки відповідач ТзОВ «КАЙРУС» ніколи не вів діяльності за адресою АДРЕСА_1 та за зазначеною адресою офіси підприємства ніколи не знаходились.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.08.2017 року 09.08.2017 року Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією внесено зміни про юридичну особу ТзОВ «КАЙРУС», а саме - зміна місцезнаходження, зміна керівника юридичної особи, зміна складу або інформації про засновників.
Згідно Акту перевірки відповідності юридичної адреси фактичному місцезнаходженню суб'єкта підприємницької діяльності від 11 серпня 2017 року встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 платник податків ТзОВ «КАЙРУС» не знаходиться.
Таким чином, на сьогоднішній день за адресою АДРЕСА_1 відсутні будь-які особи чи органи, які відповідно до установчих документів виступали б від імені ТзОВ «КАЙРУС», тому реєстрація вказаного товариства за такою адресою є порушенням ст. 41 Конституції України та ст.ст. 317, 321 ЦК України, і позов ОСОБА_1, який звернувся до суду за захистом свого порушеного права власності на належне йому нерухоме майно, є підставним.
Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову, оскільки обраний позивачами спосіб захисту порушеного права не суперечить вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 213, 214, 215, 218, 224 ЦПК України, на підставі ст.41 Конституції України, ст. ст.11,15,16,93,317,321,386,391 Цивільного кодексу України, Закону України № 755-ІV від 15.05.2003 року «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЙРУС», Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування реєстраційних дій та зобов'язання внести відповідні записи задовольнити повністю.
Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЙРУС» усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_1 належним йому на праві приватної власності будинком АДРЕСА_1.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при його оголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий:П. Ю. Бойчук