Справа № 713/1334/15-ц
Провадження №2/713/12/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2017 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2 РЕМ ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» Вижницького району електричних мереж, ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України, про визнання порушеними прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання порушеними прав споживача до відповідачів ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України.

В позові зазначив, що ОСОБА_2 РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» незаконно склав 14.05.2014 року акт про порушення Правил користування електричною енергією №123821, який після його звернення до компетентних органів було скасовано комісією по розгляду актів. Після скасування акту він з скаргами на дії винних осіб не звертався.

05.03.2015 року отримав акт про порушення Правил користування електричною енергією від 10.02.2015 року, який йому підкинули, після чого він написав заяву від 10.03.2015 року на імя міністра енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_6. На його заяву від 10.03.2015 року не було надано відповіді, не було відреаговано, не проведено службове розслідування. 27.04.2015 року направив досудове попередження Міністру енергетики ОСОБА_6, відповідно до якого надано відповідь від 27.05.2015 року №32-01/01-1025, в якій міститься невідповідність фактичним обставинам справи, а саме зазначено, що йому було направлено запрошення для участі в засіданні комісії, яке відбулось 28.04.2015 року і він повторно не зявився та додається копія протоколу засідання комісії. Однак його жодного разу ніхто не повідомляв про дане засідання.

Вважає, що така поведінка відповідачів є системою заздалегідь спланованою на шкоду споживачів, чим порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є він, як споживач, що відповідно до ст.ст.19, 21, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачає його звернення до суду за захистом своїх законних прав та інтересів через нечесної підприємницької практики.

Оскільки відповідачі на його письмові звернення не реагують, письмових відповідей не дають, порушуючи ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» від 16.10.1996 року, їхні дії по незаконному складанню акту та нарахуванню збитків у 2014 році, ненадання відповіді на його заяву від 10.03.2015 року та відповіді по суті досудового попередження від 27.04.2015 року, спонукали його звернутись до суду.

Просить визнати порушеними ПАТ«ЕК «Чернівціобленерго» Вижницького району електричних мереж, ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України, його прав як споживача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зазначив, що акт про порушення ПКЕЕ №1238441 від 10.02.2015 року складений не уповноваженими особами, які не мали права підпису та складання, а тому акт є недійсним. Також зазначав, що звернувся до відповідача ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості з приводу порушення його прав саме як споживача, просив вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, підтримав подане заперечення, відповідно до якого зазначив, що законодавцем розмежовано правове регулювання споживання електричної енергії, у тому числі процедуру укладення договорів, види договорів, відповідальність за порушення їхніх умов, способи захисту порушених прав між юридичними особами, фізичними особами-підприємцями та громадянами. Між постачальником електричної енергії та споживачем (юридичною особою, ФОП) укладається договір про постачання електричної енергії, а у відповідності до ПКЕЕН, - договір про користування електричною енергією. Однак в обох випадках споживання електричної енергії без договору не допускається. Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав як фізична особа і стверджує, що діями відповідачів по справі, порушується принцип рівності сторін договору. На їхню думку, своїми твердженнями, викладеними в позовній заяві, ОСОБА_4 вводить суд в оману, оскільки не являється побутовим споживачем електричної енергії, договору про користування електричною енергією у відповідності до ПКЕЕН не існує, тому й відсутнє будь-яке порушення прав споживача. Жодного акту про порушення ПКЕЕН чи протокольного рішення у відношенні до ОСОБА_4 фізичної особи не складалось та не виносилось. Жодного підтвердження статусу «споживача-громадянина» ОСОБА_4 не надав. Крім того, ЗУ «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Вважає, що відносини, що склались між ОСОБА_4, як фізичною особою підприємцем та ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», як енергопостачальником з приводу постачання електричної енергії, не підпадають під дію вказаного закону, оскільки споживач фізична особа та споживач фізична особа-підприємець є окремими самостійними субєктами права, з окремими, різними способами захисту порушених прав. Крім того, рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.05.2016 року позовні вимоги ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» про стягнення заборгованості за не донараховану електричну енергію внаслідок порушення ПКЕЕ, задоволено. Рішення набрало законної сили. По справі було встановлено, що між ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» та ОСОБА_4, як фізичною особою-підприємцем, існує договір про постачання електричної енергії, ОСОБА_4 порушив ПКЕЕ, а дії представник ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» повністю відповідають вимогам законодавства.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України не зявився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи адресували письмове заперечення відповідно до змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 відповідно до ст.3 ЗУ «Про центральні органи виконавчої влади» у своїй діяльності керуються Конституцією України, чим та іншими законами України, Указами Президента України та постановами ВРУ, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами КМУ, іншими актами законодавства України. Відповідно до закону міністерство фінансується з державного бюджету на відповідний рік. Вважають, що Міненерговугілля України не є належним відповідачем у справі, оскільки не надає послуги ОСОБА_4 та жодних договорів про надання послуг з останнім не укладало, а тому твердження ОСОБА_4 про порушення з боку ОСОБА_5 його прав, як споживача є необєктивними. Крім того, згідно наданої відповіді Управління з питань функціонування та реформування електроенергетичного сектора Міненерговугілля України, на всі звернення ОСОБА_4 було надано відповіді з дотриманням визначених законодавством строків. Просять відмовити в задоволенні позову.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що працює водієм ОСОБА_2 РЕМ, 10.02.2015 року був у складі бригади, як водій працівників РЕМ ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 Працівники ОСОБА_2 РЕМ побачили порушення, склали акт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що працює інспектором Вижницького РЕМ, проходить перевірку знань та має допуски, повноваження посвідчуються посвідченням. 10.02.2015 року була рейдова перевірка у складі комісії з працівниками ОСОБА_2 РЕМ ОСОБА_8, ОСОБА_10 При перевірці приміщення, яке належить ОСОБА_4 було виявлено електропровід, який був підключений поза обліком та замаскований в стовпі та відводі від стовпа (дерево), про що складено акт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що працює інспектором Вижницького РЕМ, проходить перевірку знань та має допуски, повноваження посвідчуються посвідченням, освіта вища. При обстеженні приміщення, яке належить ОСОБА_4 виявили порушення ПКЕЕ. Повідомили ОСОБА_4 про розгляд акту за пять днів, відповідно до вимог ПКЕЕ. ОСОБА_4 був присутній при складанні акту, однак відмовився від підпису, про що був складений акт.

Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_3, свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 10 березня 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Міністра енергетики і вугільної промисловості України ОСОБА_6 із заявою в якій просив провести службове розслідування на предмет зясування обставин та передумов та складення акту про порушення №123841 (ПКЕЕ або ПКЕЕН) від 10.02.2015 року, який він знайшов 05.03.2015 року за межами своєї території біля опори ЛЕП, на якій знаходиться електролічильник, що підтверджується копією заяви.

Позивач ОСОБА_4, 27.04.2015 року звернувся до Міністра енергетики і вугільної промисловості України ОСОБА_6 із досудовим попередженням, з даних якого вбачається, що ОСОБА_4 просить вжити заходи для відновлення електропостачання, яке було припинено 23.04.2015 року, та надати відповідь згідно його звернення від 10.03.2015 року, що підтверджується копією досудового попередження ОСОБА_4 від 27.04.2015 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, обєднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обовязків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, та скаргою про їх порушення.

У статті 3 цього Закону звернення громадян визначено як викладені в письмовій або в усній формі пропозиції(зауваження), заяви(клопотанн) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.15 3У «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.20 3У «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

З відповіді управління з питань функціонування та реформування електроенергетичного сектора ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України №32-01/01-1025 від 27.05.2015 року вбачається, що Управління з питань функціонування та реформування електроенергетичного сектора ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України разом з Держенергонаглядом розглянуто звернення ОСОБА_4 щодо правомірності дій представників ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» стосовно складення акта про порушення ПКЕЕ, проведення за ним розрахунку збитків та повідомляє. З метою всебічного розгляду звернення ОСОБА_4 Управління зобовязало Держенергонагляд повторно розглянути звернення ОСОБА_4 на Комісії Інформаційно-консультаційного центру ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» за участі ОСОБА_4 (лист від 13.04.2015 року №32-01/01-766). Енергопостачальником рекомендованим листом з повідомленням від 27.04.2015 року №326 було направлено на адресу ОСОБА_4 запрошення для участі в засіданні Комісії ІКЦ (лист від 24.04.2015 року, №38/1526). Засідання комісії ІКЦ на яке ОСОБА_4 повторно не зявився, відбулось 28.04.2015 року.

З протоколу №4 засідання комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» від 02.04.2015 року вбачається, що Комісія ІКЦ не вбачає в діях ОСОБА_2 РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» порушень вимог нормативних документів при взаємовідносинах зі споживачами в частині процедури складання акта про порушення ПКЕЕ та здійснення за ним розрахунку. З метою уникнення в подальшому непорозумінь з енергопостачальником, комісія рекомендує ФОП ОСОБА_4 дотримуватись вимог Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ).

З протоколу №9 засідання комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» від 28.04.2015 року вбачається, що повторно Комісія ІКЦ не вбачає в діях ОСОБА_2 РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» порушень вимог нормативних документів при взаємовідносинах зі споживачами в частині процедури складання акта про порушення ПКЕЕ та здійснення за ним розрахунку. З метою уникнення в подальшому непорозумінь з енергопостачальником, комісія рекомендує ФОП ОСОБА_4 дотримуватись вимог Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з'ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, посилаючи на неправомірність дій відповідачів з приводу ненадання відповіді на його звернення від 10.03.2015 року, в порядку ЗУ «Про звернення громадян» від 16.10.1996 року, а саме ст.20 вказаного закону. Однак судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України, були поставлені на розгляд заяви ОСОБА_4, у строк визначений ЗУ «Про звернення громадян», здійснено дії по врегулюванню спірної ситуації, розглянуто дії відповідача ОСОБА_2 РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» на засіданні комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго», які відбулись 02.04.2015 року та 28.04.2015 року та на які позивача ОСОБА_11 було запрошено, однак останній не зявився.

Крім того, позивач ОСОБА_4 звертаючись до суду із позовом про захист прав споживачів, в обґрунтування позову не наводить які саме статті ЗУ «Про захист прав споживачів» порушено та внаслідок невиконання яких завдано шкоди ОСОБА_4 як споживачу.

Відповідно до п.22 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до ст.1-1 ЗУ «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

З довідки ОСОБА_2 РЕМ ПАТ «ЕК «Чернівціобенерго» №619 від 29.11.2016 року вбачається, що згідно даних білінгової системи «Енерджі» по побутових споживачах електричної енергії (населення) ОСОБА_4 як споживач відсутній.

Таким чином, в суду відсутні відомості про наявність порушених прав ОСОБА_4 як споживача, а тому, на думку суду заявлені вимоги позивача в цій частині недоведені, оскільки належних доказів порушення прав відповідачами, суду не надано та на підставі досліджених доказів судом не встановлені.

Що стосується посилань відповідача ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України відносно визнання їх неналежним відповідачем у справі, оскільки вони не надають послуги позивачу ОСОБА_4 та жодних договорів про надання послуг з останнім не укладали, судом враховано, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивачем ОСОБА_4 заявлено вимогу до ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України, в розумінні відновлення порушених прав в порядку цивільного судочинства, позовні вимоги не заявлені та не сформовані відповідно до статті 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Таким чином судом взято до уваги такий спосіб захисту своїх прав позивачем ОСОБА_4

Крім того, судом також встановлено, що між позивачем ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» в особі ОСОБА_2 РЕМ та відповідачем ОСОБА_4 як з фізичною особою-підприємцем, 03.12.2008 року було укладено договір про постачання електричної енергії №0663, що підтверджується копією договору.

10 лютого 2015 року працівниками ОСОБА_2 РЕМ, у приміщенні - керамічний цех, який розташований в с.Чорногузи, Вижницького району Чернівецької області, у присутності споживача приватного підприємця ОСОБА_4 було складено акт про порушення правил користування електроенергією №123841, а саме: здійснення самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів електропроводом 2х16 мм2 до електричної мережі: скрито, видовбано штробу в деревяній опорі, де був схований і замащений провід, поза розрахунковим приладом обліку. Самовільне підключення, збільшення величини приєднаної потужності понад величину визначену умовами договору п. 7.6 ПКЕЕ.

З повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця №411 від 19.02.2015 року вбачається, що 19 лютого 2015 року внесено запис №4002071 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, НОМЕР_1.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2015 року позовні вимоги ПАТ «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» - задоволено, стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго» (58008 м.Чернівці, вул.Прутська, 23-А, заборгованість за недораховану електричну енергію внаслідок порушення Правил користування електричною енергією в сумі 47028,79 грн. Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області, рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.09.2015 року залишено без змін. Рішення набрало законної сили.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 59,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судовим рішенням встановлено, що акт про порушення правил користування електроенергією №123841 від 10.02.2015 року складено працівниками ОСОБА_2 РЕМ відповідно до вимог закону, правомірно, уповноваженими особами, а тому твердження представника позивача ОСОБА_1 щодо неправомірності складення даного акту судом до уваги не беруться, оскільки спростовуються встановленими рішенням суду обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 1-1, ЗУ «Про захист прав споживачів», ч.ч.1,3 ст.15, 20 3У «Про звернення громадян», ст.ст.1-4, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго» Вижницького району електричних мереж, ОСОБА_5 енергетики та вугільної промисловості України, про визнання порушеними прав споживача, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич