АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/70/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Здоровило В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНерушак Л. В.
суддівКарпенко О. В., Фетісової Т. Л.
при секретаріСиниці Д. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання незаконними дій та зобов'язання поновити водопостачання ,-

в с т а н о в и л а :

23 червня 2016 року ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання незаконними дій та зобов'язання поновити водопостачання, посилаючись на те, що вони зі своєю сім'єю проживають на другому поверсі будинку АДРЕСА_1. Будинок двоповерховий, восьмиквартирний. Позивачі приватизували квартиру по 1/3 частині кожному.

На першому поверсі проживають відповідачі, в квартирі № 3 під їхньою квартирою. Їхній будинок був підключений до мережі водопостачання на законних підставах, були вироблені технічні умови та план врізки каналізаційних труб в колектор міської лікарні. Водопровідна труба була заведена в квартиру № 3, а від неї проведено стояк в їхню квартиру.

Позивачі зазначають в позові, що відповідачі, з якими у них склались неприязні відносини через водопостачання, казали їм, щоб вони провели в квартиру воду повз їх квартиру, по зовнішній стіні, бо в них мокра стіна у ванній кімнаті. Однак, позивачі вважають, що це неможливо зробити через можливе перемерзання труби. 08 червня 2016 року о 20 год.00 хв. відповідачі самовільно відрізали водогінну трубу до їхньої квартири і позбавили можливості користування водою. Відрізку труби провів слюсар водоканалу ОСОБА_11, на прохання відповідачів.

Позивачі вважають, що своїми неправомірними діями відповідачі створили нестерпні умови для їх проживання та спричинили моральну шкоду, тому просили суд визнати дії ОСОБА_9 та ОСОБА_12 щодо відрізання їхньої водогінної труби в своїй квартирі неправомірними та зобов'язати їх відновити водопостачання в їх квартиру, стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 5000 гривень моральної шкоди та судові витрати по оплаті судового збору в їх користь.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання незаконними дій та зобов'язання поновити водопостачання - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 через свого представника ОСОБА_13 оскаржили його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянти посилаються на те, що судом прийнято незаконне рішення, необґрунтоване, з порушенням норм матеріального та процесуального права та таке, що не відповідає обставинам справи. Апелянти вказують, що прокладання труб для водопостачання та водовідведення здійснював батько відповідача, а договір про порядок обслуговування не складався, малось на увазі, що всі ремонтні роботи по утриманню системи будуть проводитись спільно, дозвільних документів на водопостачання немає, а є тільки підключення до каналізаційної системи міської лікарні. Просять скасувати рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2016 року та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відновлення водопостачання в квартиру позивачів можливе тільки за взаємною згодою як позивачів так і відповідачів, або у інший спосіб з дотриманням «Правил користування системами централізованого коммунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Приєднання об'єктів до систем централізованого питного водопостачання та водовідведення».

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважаючи, що висновки суду першої інстанції є вірними та обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається матеріалів із справи та встановлено в судовому засіданні в будинку № АДРЕСА_1, який зданий в експлуатацію в 1951 році за технічними характеристиками не передбачено санвузлів, системи водопостачання та водовідведення.

Згідно даних свідоцтва на нерухоме майно власниками квартири АДРЕСА_1 по 1/3 частині є ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_14 (а. с. 13).

Згідно даних свідоцтва на право власності на житло від 9 березня 1999 року власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 та ОСОБА_12 (а. с. 45).

Відповідно до технічних умов № 11 виданих в 1998 році (а. с.18-19) будинок № 13 був під'єднаний до міської мережі водопостачання та водовідведення. Прокладенням внутрішньо будинкових мереж водопостачання та водовідведення, та обладнанням санвузлів мешканці будинку займалися самостійно за взаємною згодою без виготовлення технічних умов. Так, через приміщення ванної кімнати в квартирі № 3 власниками якої є відповідачі, проходять каналізаційні та водопровідні труби, які слідують до квартири № 7, власниками якої є позивачі. Сторони ніяких договорів між собою щодо використання, утримання, експлуатації, зберігання труб між собою не укладали.

Згідно даних акту від 04 квітня 2016 року, складеного комісією в складі: майстра ЖЕС ОСОБА_15, слюсарів - сантехників з обслуговування внутрішньо - будинкових мереж водопостачання, водовідведення та центрального опалення ОСОБА_16 та ОСОБА_17, при обстеженні ванної кімнати в кв. № 7 слідів помокріння або затоплення не виявлено, в ванній кімнаті сухо (а. с. 15).

За 18 років експлуатації труба водопостачання у квартиру № 7 значно пошкодилась корозією і почала протікати, на ній постійно присутній водяний конденсат, що призвело до цвітіння стін та неприємного запаху в ванній кімнаті квартири № 3, що підтверджується даними актами представників Ватутінської міської ради Черкаської області та представниками Ватутінського ВУЖКГ (а. с. 16, 50).

08 червня 2016 року о 20 год. 00 хв. у ванній кімнаті квартири № 3, що належить відповідачам, згідно пояснень відповідачів, стався порив труби водопостачання у квартиру позивачів і вода почала затоплювати ванну кімнату. Відповідач ОСОБА_9 викликала слюсаря, який відрізав трубу і поставив заглушку, в результаті чого припинилося затоплення ванної кімнати та подача води в квартиру № 7.

ОСОБА_9 відразу повідомила позивачів, ВВУЖКГ та ВКВП «Водоканал» щодо пориву труби і запропонувала позивачам відновити водопостачання за їхні власні кошти у інший спосіб, але вони відмовилися.

Згідно правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27 серпня 2008 року, які регулюють питання водовідведення і водопостачання, не вбачається обов'язку мешканців однієї квартири забезпечувати водовідведення мешканцям іншої квартири. Позивачами також не було зазначено, на підставі яких документів або норм права відповідачі зобов'язані забезпечувати позивачам додаткове водовідведення із квартири при наявності основного.

Пунктом 1.5 Правил передбачено, що водопровідні вводи державного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів (ЖБК), а також об'єднань співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ), усі магістральні й розподільчі внутрішньо квартирні мережі централізованого водопостачання, а також вуличні водорозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, окремо розташовані підвищувальні насосні станції холодного водопостачання, артезіанські свердловини передаються за згодою власника згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на баланс виробника для подальшої експлуатації.

За стан водопровідних мереж, які проходять у технічних підвалах, і до яких приєднані внутрішньобудинкові мережі, є відповідальними підприємства та організації, у яких вони перебувають на балансі (п. 1.6 Правил).

Згідно з п. 2.1 Правил, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги". Істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 2.2 Правил).

Відповідно до викладеного та Закону України "Про житлово-комунальні послуги" необхідно зазначити, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, тобто є основним у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг. Укладення договорів на послуги з водопостачання та водовідведення між виробником цих послуг та ОСББ чи ЖБК (як споживачами) можливе лише у випадку, якщо вони самостійно здійснюють функції балансоутримувача будинку чи управителя. У іншому випадку договори на послуги з водопостачання та водовідведення виробником цих послуг укладаються з підприємствами, установами або організаціями, які відповідно до укладеного з ОСББ чи ЖБК договором є балансоутримувачем будинку чи управителем.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обов'язок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Із матеріалів справи, наданих сторонами доказів не вбачається, що позивачами надано докази, що саме відповідачі є тими особами, які відповідають за постачання води до квартири позивачів, та в разі припинення водопостачання до квартири позивачів, саме відповідачі повинні поновлювати водопостачання позивачам.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки доводи апелянтів є необґрунтованими та безпідставними, не спростовують висновків суду, який вірно відмовив в задоволенні позову, так як відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивачів до відповідачів.

Отже, посилання апелянтів, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду, та давали підстави для скасування рішення суду і задоволення вимог позивачів , апеляційна скарга не містить.

Виходячи з викладеного, доводи апелянтів носять суб'єктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції, тому задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити.

Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 26 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: Ватутінське виробниче управління житлово-комунального господарства про визнання незаконними дій та зобов'язання поновити водопостачання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :