Номер провадження 2/638/4424/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 вересня 2017 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Штих Т. В.

за участю секретаря Тарасової О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_1, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд прийняти цю позовну заяву та відкрити за нею провадження. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту позику, збільшену на три проценти річних, та проценти за користування коштами в сумі, еквівалентній 23334 (двадцяти трьом тисячам трьомстам тридцяти чотирьом) євро за курсом Національного банку України на день ухвалення рішення у справі. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 3654 грн 00 коп.

В обґрунтування заявленого позову зазначає, що 27.09.2013 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. За цим договором ОСОБА_3 передав відповідачу 20000, 00 євро, що еквівалентна курсу НБУ 222 000 гривень строком до 20.10.2013 р. Відповідач позику не повертає, тому станом на 16.02.2015 р. утворилася заборгованість в розмірі 23334, 00 євро.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 березня 2016 року позовні вимоги задоволені.

Відповідно до ухвали суду від 07 серпня 2017 року заочне рішення скасоване.

Від представника позивача надійшла заява, де він просить розглядати справу за відсутності позивача та його представників, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач чи його представники в судове засідання жодного разу після скасування первинного заочного рішення не з'явились. Про час та дату судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки не повідомили.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до тексту розписки від 27.09.2013 р. ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 суму 20000, 00 евро (двадцять тисяч євро), що еквівалентно за курсом НБУ 222 000, 00 гривень (двісті двадцять дві тисячі) гривень, зобов'язався повернути в строк до 20 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, передав грошові кошти в розмірі 20000, 00 євро відповідачу, про що свідчить розписка від 27.09.2013 р.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ОСОБА_2 прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

У розписці про отримання грошових коштів від 27.09.2013 року встановлено кінцевий термін повернення суми позики - 20.10.2013 року.

У цей термін позичальник отримані в позику грошові кошти не повернув, ухилившись від виконання зобов'язань, взятих на себе за договором позики від 27.09.2013 року.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 16.02.2015 р. у відповідача ОСОБА_2 існують боргові зобов'язання по погашенню позики на загальну суму 23334, 00 євро, з яких:

20000,00 євро - заборгованість за договором позики;

2537, 00 євро - заборгованість по процентам за користування позикою.

797,00 євро - сума трьох процентів річних за весь час прострочення повернення боргу.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Офіційний курс НБУ євро станом на 25.03.2016 року становить за 1 євро - 29,28 грн., тобто сума боргу за договором позики від 27.09.2013 року становить 23334 євро х 29,2816 = 683256,85 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сума заборгованості за договором позики від 27.09.2013 р. в розмірі 23334, 00 євро (20000,00 євро - сума позики + 2537, 00 євро - заборгованість по процентам + 797, 00 євро - три проценти річних) еквівалентній 612568,83 грн.

За ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Одночасно з відповідача ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 3654,00 грн.

На підставі ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 88, 209, 224 - 226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неповернуту позику, збільшену на три проценти річних, та проценти за користування коштами в сумі 683256 (шістсот вісімдесят три тисячі двісті п'ятдесят шість гривень) грн. 85 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.)

Повторне заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: