03.03.2017 Справа № 756/8400/16-ц
унікальний № 756/8400/16-ц
провадження № 2-п/756/11/17
УХВАЛА

03 березня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приходько І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року в справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,

встановив:

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 24 жовтня 2007 року звернуто стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки «Шевроле», реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить відповідачу шляхом продажу заставного майна ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем із зняттям з обліку транспортного засобу, а також надано товариству всі повноваження, необхідні для здійснення продажу. Зобов'язано ОСОБА_2 передати ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» вказаний автомобіль з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» судовий збір у розмірі 2756 грн.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення.

В заяві вона посилається на те, що її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, оскільки відповідачем по справі була ОСОБА_2 і саме її суд викликав в судове засідання. Представник відповідача не зміг з'явитися в судове засідання, оскільки був зайнятий в іншому судовому процесі.

Також ОСОБА_1 вказує, що суд не мав права приймати позов до розгляду, оскільки позивач не підтвердив наявність права вимоги до відповідача ОСОБА_2.

Крім того, позивач уже звертався до ОСОБА_1 з позовом і рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 червня 2011 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Уксиббанк» грошові кошти.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою суду від 15 грудня 2016 року, викладеною в протокольній формі, замінено позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на належного позивача ТОВ «Фінансова компанія «Актив+».

В судове засідання ОСОБА_1, представники ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Актив+» не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України вбачається, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, зокрема про те, що судове засідання відбудеться 20 жовтня 2016 року о 9 год. 45 хв., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. З повідомлення вбачається, що повістку отримала ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Така ж адреса вказана ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення.

Будь-яких доказів, які б свідчили про наявність у відповідача поважних причин, що унеможливлювали його явку в судове засідання, до заяви про перегляд заочного рішення не додано.

За таких обставин у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, навівши при цьому відповідні обґрунтування.

Доказів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову суду не надано.

З кредитного договору вбачається, що позичальником та заставодавцем є ОСОБА_1, тоді як у позові та рішенні суду в якості відповідача помилково зазначено ОСОБА_2. Проте вказана обставина не є підставою для перегляду заочного рішення суду. За заявою осіб, які беруть участь у справі, суд може виправити допущені в судовому рішення описки.

Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без задоволення.

Роз'яснити заявнику, що відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М. Маринченко