Провадження № 2/521/1358/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2013р., укладеним між ним та ОСОБА_2, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 678, належить на праві приватної власності 9/10 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марата № 5 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 86,7 кв.м. та господарських будівель та споруд: літ. «В» - літня кухня, № 2,4,5,6 огорожа, ІІ вимощення, розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, документи на яку не оформлені, кадастровий номер не присвоєний; та на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2013р., укладеного між ним та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 681, належить на праві приватної власності 1/10 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марата № 5 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 86,7 кв.м. та господарських будівель та споруд: літ. «В» - літня кухня, № 2,4,5,6 огорожа, ІІ вимощення, розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, документи на яку не оформлені, кадастровий номер не присвоєний. Відповідач являється колишнім власником будинку та зареєстрована та проживає в ньому, звільняти будинок не має наміру. За даних обставин позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх законних прав.

Саме ці підстави стали причиною звернення з позовом до суду, з вимогами про зобов»язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні належним йому житловим будинком № 5 по вул. Марата в м. Одесі, та виселити ОСОБА_2 з вищезазначеного житлового будинку.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити повному обсязі та слухати справу у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в своїй письмовій заяві, яку було надано до суду зазначила, що спірний будинок знаходиться на земельній ділянці, яка не продавалася позивачеві та находиться в її власності на теперішній час.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2013р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 678, належить на праві приватної власності 9/10 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марата № 5 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 86,7 кв.м. та господарських будівель та споруд: літ. «В» - літня кухня, № 2,4,5,6 огорожа, ІІ вимощення, розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, документи на яку не оформлені, кадастровий номер не присвоєний; та на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2013р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 681, належить на праві приватної власності 1/10 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марата № 5 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 86,7 кв.м. та господарських будівель та споруд: літ. «В» - літня кухня, № 2,4,5,6 огорожа, ІІ вимощення, розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні, документи на яку не оформлені, кадастровий номер не присвоєний. (а.с. 5, 12)

Відповідно до довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській обл. від 07.07.2016р. вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 21).

Право власності ОСОБА_1 на 9/10 та 1/10 часток будинку № 5 по вул. Марата в м. Одесі підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, які наявні в матеріалах справи. (а.с. 6, 13)

Згідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до положень ст.399 ЦК України право володіння припиняється у разі витребування майна від володільця власником майна або іншою особою.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки відповідач не являється більше власником житлового будинку № 5 по вул. Марата в м. Одесі, іншої домовленості між позивачем та відповідачем не має, відповідач повинна бути не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні власністю, та повинна бути виселена з вищезазначеного житлового будинку. Щодо посилань відповідачки на те, що вона не продавала земельну ділянку, власником якої вона є та на якій розташований спірний жилий будинок, суд зазначає, що відповідний доказів вказаному відповідачка не надала.

Посилаючись на вищевикладене суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.16, 317, 319, 346, 386, 391, 399 Цивільного кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення -задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 в користуванні належним йому житловим будинком з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Марата, 5 та складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 86,7 кв.м. та господарських будівель та споруд: літ. «В» - літня кухня, № 2, 4, 5, 6 огорожа, ІІ вимощення, розташованого на земельній ділянці площею 596 кв.м., яка знаходиться у фактичному користуванні.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку № 5 по вул. Марата в м. Одесі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН