09 березня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Лях М.Ю.,
при секретарі Хомінської Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, щосімейне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. Можливості зберегти та поновити сімю немає. Подружні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Втрачено всі фізичні та духовні звязки, відновлення шлюбних відносин вважає неможливим та недоцільним, оскільки шлюб існує формально, у звязку з чим вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою про розірвання шлюбу.
В судове засідання позивач не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача, яка діє на підставі довіреності надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, вказавши про підтримання позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного судового рішення.
В судове засідання відповідач не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії І ВЛ № 306612 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який був зареєстрований 17 січня 1987 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 111 (арк. справи 6).
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
В судовому засіданні встановлені та підтверджені наступні причини подання позовної заяви про розірвання шлюбу, а саме відсутність взаєморозуміння, стійких сімейних відносин, наявність конфліктних ситуацій, різне ставлення у сторін до усвідомлення та виконання прав та обовязків подружжя, обовязку утримувати та виховувати спільної дитини. За таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них. У звязку з чим, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на положення ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України.
Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 88, 213, 214, 218, 224, 225 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений 17 січня 1987 року міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 111.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Відповідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Київського районного суду
м. Харкова М.Ю. Лях