Справа № 362/5888/16-ц Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/1505/17 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 26 02.03.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Суханової Є.М., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів визнано неподаною та повернуто позивачу.

На її обґрунтування судом першої інстанції зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, у зв'язку з чим, ухвалою судді від 28.11.2016 р. позвну заяву залишено буз руху з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Однак позивачем не зазначена ціна позову у справі.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує, що надавав відповідачам кошти на будівництво їх будинку. Однак не зазначає жодного доказу на підтвердження цього факту. Матеріали позову свідчать, що договори купівлі-продажу укладені в 2005 р., як стверджує позивач з метою здобуття коштів для будівництва будинку сину, однак право власності на земельну ділянку під новозбудованим сином будинок було отримано лише в 2010 р. При цьому матеріали справи не містять зазначення доказів на підтвердження початку будівництва будинку відповідачів. Тобто не обґрунтовано необхідності відчужувати своє майно в 2005 р.

Крім того, позивачем не зазначено доказів, яким саме чином він надавав кошти на будівництво будинку: шляхом перерахунку їх на відповідний банківський рахунок, оплати будівельних робіт, перерахування коштів підрядникам, оплатою будматеріалів, чи переданням коштів нарочно відповідача, коли саме та в який спосіб ?

В основу правового обґрунтування позовних вимог позивачем покладено положення ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, однак не зазначено жодного доказу на підтвердження укладення з відповідачами договору позики.

Також не зрозумілим є обґрунтування солідарного обов'язку відповідачів, а також зв'язок між визнанням за відповідачами права власності на будинок в рівних частинах та їх обов'язку щодо стягнення коштів.

Позивачем вказана ухвала суду отримана 06.12.2016 р., що стверджується зворотнім поштовим повідомленням, і позивач подав до суду свої уточнення, однак не виконав в повній мірі вимог ухвали.

За таких обставин позовну заяву слід повернути позивачу, роз'яснивши, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Позивач, не погоджуючись із вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права при її постановленні.

Просить скасувати ухвалу та відправити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги частково, керуючись наступним.

Згідно ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій форм і. Позовна заява повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі;

3) зміст позовних вимог;

4) ціну позову щодо вимог майнового характеру;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

3. Позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

4. Позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

5. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

6. До позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

7. У разі пред'явлення позову особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

8. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

9. Позовна заява, подана після забезпечення доказів або позову, повинна містити, крім зазначеного у частині другій цієї статті, відомості про забезпечення доказів або позову.

У відповідності до положень ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як встановлено судом, що підтверджуєтьсяі матеріалами справи, 24 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про стягнення коштів із відповідачів у солідарному порядку 534 290 грн., переданих на будівництво житлового будинку, що по АДРЕСА_1 ( а.с. 1-6 ).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2016 року позовну заяву залишено без руху відповідно до ст.ст. 119, 121 ЦПК України ( а.с. 9 ).

На обгрунтування постановленої ухвали судом першої інстанції серед іншого зазначено, що позивачем не зазначена ціна позову у справі.

Відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Так, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказує, що надавав відповідачам кошти на будівництво їх будинку.

Однак не зазначає жодного доказу на підтвердження цього факту.

Матеріали позову свідчать, що договори купівлі-продажу, укладені в 2005 року, як стверджує позивач з метою здобуття коштів для будівництва будинку сину, однак право власності на земельну ділянку під новозбудованим сином будинок було отримано лише в 2010 р.

При цьому, матеріали справи не містять зазначення доказів на підтвердження початку будівництва будинку відповідачів. Тобто, не обґрунтовано необхідності відчужувати своє майно в 2005 р.

Крім того, позивачем не зазначено доказів, яким саме чином він надавав кошти на будівництво будинку: шляхом перерахунку їх на відповідний банківський рахунок, оплати будівельних робіт, перерахування коштів підрядникам, оплатою будматеріалів, чи переданням коштів нарочно відповідача, коли саме та в який спосіб.

В основу правового обґрунтування позовних вимог позивачем покладено положення ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, однак не зазначено жодного доказу на підтвердження укладення з відповідачами договору позики.

Також не зрозумілим є обґрунтування солідарного обов'язку відповідачів, а також зв'язок між визнанням за відповідачами права власності на будинок в рівних частинах та їх обов'язку щодо стягнення коштів.

За таких обставин, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків ( там же ).

На виконання зазначеної ухвали позивач 12 грудня 2016 року надав суду заяву із додатками ( копії квитанцій, чеків, товарно-транспортних накладних, податколвих накладних на оплату будівельних матеріалів ), уточнену позовну заяву із відповідними додатками ( а.с. 12-13, 14-20 ).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не виконав в повній мірі вимог ухвали, на переконання апеляційного суду, зроблений передчасно і не грунтується на матеріалах справи.

З точки зору суду другої інстанції, форма і зміст позовної заяви, із врахуванням внесених доповнень та уточнень, суті позовних вимог, правовідносин між сторонами, відповідали вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відтак, правових підстав для залишення позовної заяви без руху згідно положень ст. 121 ЦПК України, а тим паче - для повернення позовної заяви суд апеляційної інстанції не вбачає.

Окрім того, суд першої інстанції вправі з'ясувати зазначені ним обставини, при необхідності, у відповідності до вимог Глави 3 та 4 ЦПК України і згідно до положень ст.ст. 58-60, 212, 216 ЦПК України ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Однак, місцевий суд без врахування зазначених обставин та у порушення вимог процесуального права, зокрема, ст.ст. 119, 121 ЦПК України постановив оскаржувану ухвалу.

Таким чином, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, порядок відкриття провадження у справі, встановлений законом для його вирішення, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставах, зазначених у апеляційній скарзі і зазначене питання необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції згідно положень ст. 312 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

Є.М. Суханова