02 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Мостової Г.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення суду, заінтересовані особи: Кредитна спілка «Християнська злагода», Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду.
На обґрунтування заявлених вимог зазначала, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до КС «Християнська злагода» про стягнення на її користь 1 183 537 грн 70 коп.
Постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від
10 серпня 2010 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1844/10, виданого 11 червня 2010 року. На даний час рішення не виконано.
В свою чергу, рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року задоволено позовні вимоги КС «Християнська злагода», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 заборгованості у розмірі 439 635 грн 84 коп. на користь КС «Християнська злагода» шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1.
Ураховуючи наведене, з урахуванням заяви про уточнення заявлених вимог ОСОБА_4 просила змінити спосіб виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року у справі № 2-1844/2010 року в частині стягнення коштів з КС «Християнська злагода» на її користь заборгованості в розмірі 439 635 грн 84 коп., що підлягають стягненню на користь КС «Християнська злагода» за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року у справі № 2-646/11, шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року, згідно якого постановлено стягнути з КС «Християнська злагода» на користь
ОСОБА_4 1 183 537 грн 70 коп., в частині стягнення коштів в розмірі 383 537 грн 70 коп., шляхом звернення стягнення на майно та кошти, що належать КС «Християнська злагода» згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року у справі № 2-464/11, шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1.
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року скасовано, та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено ОСОБА_12 у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року у справі № 2-1844/2010 в частині стягнення коштів з КС «Християнська злагода» на її користь заборгованості в розмірі 439 635 грн 84 коп., що підлягають стягненню на користь КС «Християнська злагода» за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 травня 2011 року у справі № 2-646/11, шляхом звернення стягнення на майно передане в іпотеку, а сааме: квартиру АДРЕСА_1.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року та залишити в силі ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність ухвали суду апеляційної інстанції в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року набрало законної сили, однак не виконано, а тому заява підлягає задоволенню.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду, суд апеляційної інстанції виходив із того, що змінити спосіб виконання рішення суду із стягнення заборгованості на звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки неможливо, оскільки це є зміною рішення суду по суті, що не допускається.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року стягнуто з КС «Християнська злагода» на користь ОСОБА_4 1 183 597 грн 70 коп. боргу та 120 грн судових витрать, всього стягнуто 1 183 657 грн 70 коп.
Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 березня

2014 року, рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня

2010 року, в частині задоволених вимог змінено, стягнуто з КС «Християнська злагода» в користь ОСОБА_4 703 468 грн 79 коп., надані відповідно до договорів про строковий членський внесок, та 227 441 грн

17 коп. відсотків відповідно до цих договорів, всього 930 909 грн 96 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 29 жовтня

2014 року рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня

2014 року скасовано, рішення Галицького районного суду м. Львова від

21 травня 2010 року залишено без змін.

За змістом ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2010 року набрало законної сили, на час розгляду справи не виконане.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року).

Звертаючись із заявою про зміну способу виконання рішення ОСОБА_4 посилалась на те, що з метою добровільного виконання рішення суду КС «Християнська злагода» уклала з нею договори про відступлення права вимоги, зокрема від 07 грудня 2010 року, відповідно до якого спілка передала право часткової вимоги в розмірі 400 000 грн до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 за рахунок іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1, а також від

07 грудня 2010 року, яким спілка передала право часткової вимоги в розмірі 400 000 грн до ОСОБА_9, ОСОБА_10 за рахунок іпотечного майна, а саме нежитлових приміщень в будинку АДРЕСА_1

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 травня

2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на користь КС «Християнська злагода» 439 635 грн 84 коп. та 400 000 грн. на користь ОСОБА_4 шляхом звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, а саме: квартиру АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналіз положень ст. 373 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що спосіб виконання рішення може бути змінений чи встановлений у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду, оскільки, у разі, якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то в порядку ст. 373 ЦПК України суд не може змінити спосіб виконання такого рішення на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV має виконуватись за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Разом із тим, змінити спосіб виконання рішення суду із стягнення заборгованості на звернення стягнення на предмет іпотеки і навпаки неможливо, оскільки це є зміною рішення суду по суті, що не допускається. Крім цього, зазначений спосіб - це вирішення конкретної позовної заяви, яка доводиться позивачем за різними нормами права, і кожна така заява має свої особливості.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_4 про зміну способу виконання рішення суду, заінтересовані особи: Кредитна спілка «Християнська злагода», Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова Г.І. Мостова