Справа № 755/849/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

з секретарем Красновою І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування арешту у справі № 2-1812/1 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 301 грн. 70 коп. та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся брат відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 із заявою про скасування арешту, у зв'язку із тим, що від є спадкоємцем майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, після смерті свого брата. Просить суд скасувати заходи забезпечення позову накладені відповідно до Постанови від 28.07.2005 року ухваленої слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві та ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2005 року у справі № 2-1812/1.

Заявник та позивач в судове засідання не з'явились, суд вживав заходи щодо повідомлення їх про розгляд заяви.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, вважає, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте, суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 2-1812/1, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2005 року, провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 301 грн. 70 коп. та моральної шкоди - закрито.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2005 року, накладено арешт на майно ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, яке належить йому на праві приватної власності в межах заявлених матеріальних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.07.2005 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, а ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2005 року скасовано.

Дана ухвала набрала законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2005 року на підставі якої було накладено арешт на майно ОСОБА_3 в тому числі і на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - була скасована, у зв'язку з чим відпала необхідність повторно скасовувати вище зазначену ухвалу.

Щодо вимоги заявника про скасування Постанови від 28.07.2005 року ухваленої слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві про накладення арешту на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи та поданої заяви, судом не розглядалось питання щодо забезпечення позову та будь-яких процесуальних документів по цьому питанню не ухвалювалось, а арешт було накладено Постановою від 28.07.2005 року ухваленої слідчим відділом СВ ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві з метою забезпечення цивільного позову, тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 є безпідставною.

Таким чином заявнику необхідно звернути до суду з позовною заявою про зняття арешту з квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту у справі № 2-1812/1 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 301 грн. 70 коп. та моральної шкоди - відмовити, у зв'язку з тим що заявником обрано невірний спосіб захисту для вирішення питання про зняття арешту.

Керуючись статтями 151-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування арешту у справі № 2-1812/1 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 301 грн. 70 коп. та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя