АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/827/17 Справа № 204/7529/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Красвітної Т.П.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» про визнання незаконною безпідставну невиплату заробітної плати за робочий день, виплату належної суми та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2014 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він працює провідним спеціалістом з паяння відділу технології металів управління 178 Державного підприємства «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова». У липні 2014 року він отримав розрахунковий лист заробітної плати за червень 2014 року. У ньому виявив, що його робочий час зазначений на 8 годин менший, ніж він відпрацював у червні 2014 року (записано 112 годин замість 120 годин), що, відповідно, відобразилося на зменшенні зарплати. Відповідач безпідставно невиплатив йому заробітну плату за 16 червня 2014 року через конфліктні відносини з безпосередніми керівниками підрозділу. У звязку з вищевказаним, він подав 07.07.2014 року заяву до комісії по трудових спорах підприємства (КТС) щодо неповної виплати йому заробітної плати за червень 2014 року. КТС підприємства порушила ст. 226 КЗпП України відносно терміну розгляду (розглянула на 16-й день замість десятиденного строку). У день розгляду заяви до КТС 23.07.2014 року він лише від членів комісії дізнався, що 8 годин зарплати йому не оплатили за 16.06.2014 року з причини того, що його нібито не було на роботі увесь день 16 червня 2014 року. Усі його запевнення до комісії про те, що 16.06.2014 року він знаходився на роботі та виконував закріплену роботу, ігнорувалися членами комісії. На засіданні він повідомив, що у період часу з 8-00 до 16-30 (з початку до кінця робочої зміни) він знаходився на роботі, окрім часу з 11-00 до 11-10 та часу проїзду, на протязі якого він знаходився у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська по справі № 204/1847/14-ц. Неправомірними діями відповідача з безпідставної невиплати йому заробітної плати за 16 червня 2014 року, коли він був на роботі та виконував посадові обов'язки, йому було завдано моральної шкоди, яку позивач оцінює у 15000 грн.

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконною безпідставну невиплату йому заробітної плати за 16 червня 2014 року Державним підприємством «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова»; зобовязати відповідача виплатити йому заробітну плату в розмірі 267 грн. 02 коп. за 16 червня 2014 року та стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює на Державному підприємстві «Виробниче обєднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» на посаді провідного спеціаліста з паяння відділу технології металів управління 178.

Із розрахункового листа позивача вбачається, що за червень 2014 року ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату за 112 робочих годин, замість 120. (а.с.7)

07 липня 2014 року позивач звернувся до комісії по трудових спорах підприємства щодо неповної виплати йому заробітної плати за червень 2014 року.

КТС ГП «ПО ЮМЗ ім. А.М. Макарова» на засіданні від 23.07.2014 р. вирішила, що нарахування заробітної плати зі зменшенням відпрацьованого робочого часу на 8 годин проведено вірно та встановила, що в табелі за 16.06.2014 року у ОСОБА_2 проставлено відсутність з невідомих причин у звязку з тим, що ним не надано документ та пояснення по факту відсутності на робочому місці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що твердження позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та судом не встановлено порушень прав позивача з боку відповідача.

Однак колегія не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об'єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

За ст.97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з профспілковим органом, що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутностіз іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Ст.115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до ч.1 ст.127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно табелю обліку робочого часу за червень 2014 (а.с.121), за 16.06.2014 року ОСОБА_2 не нараховано кількість робочих годин.

Однак, з Журналу щоденної реєстрації працівників вбачається, що за 16.06.2014 р. у журналі стоїть підпис позивача (а.с.16). Крім того, позивачем надавались начальнику управління 178 ОСОБА_3 службові записки на підтвердження перебування 16.04.2014 р. на робочому місті.

Будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність ОСОБА_2 протягом всього робочого дня, матеріали справи не містять.

Таким чином, відповідачем необґрунтовано не оплачено ОСОБА_2 відпрацьовані години за 16.06.2014 р. та порушено право позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача ненарахованої заробітної плати.

Разом з тим, судом встановлено та підтверджується повісткою про виклик до суду (а.с.9), що ОСОБА_2 16.06.2014 р. знаходився у судовому засіданні в Красногвардійському районному суді м.Дніпропетровська з 11:00 год. до 11:10 год.

В судовому засіданні встановлено, що час витрачений на прибуття до суду і знаходження в суді займає приблизно дві години.

Таким чином, ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці протягом двох годин, тобто 16.06.2014 року ним фактично відпрацьовано 6 годин робочого часу.

Згідно довідки № 102/07 від 13.02.2017 року, середньогодинна заробітна плата позивача в червні 2014 року складає 34 грн. 12 коп.

За таких обставин, з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» на користь позивача підлягає стягненню заробітна плата за 6 годин 16 червня 2014 року у розмірі 204 грн. 72 коп. (34,12 грн. х 6 год.).

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи тривалість неправомірних дій відповідача, характер заподіяної шкоди та обсяг перенесених позивачем страждань, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 200 грн.

Оскільки судом першої інстанції належним чином не встановлено обставини справи, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає положенням чинного законодавства та матеріалам справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача у розмірі 150,00 грн. та в дохід держави у сумі 246,27 грн.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове.

Визнати незаконною безпідставну невиплату ОСОБА_2 заробітної плати за 16 червня 2014 року Державним підприємством «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова».

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за 6 годин 16 червня 2014 року у розмірі 204 грн. 72 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 200 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 150 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» в дохід держави судовий збір у сумі 246 грн. 27 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_4