АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 664/1390/16-ц Головуючий у І інстанції Никифоров Є.О.
Номер провадження 22-ц/791/263/17 Доповідач Семиженко Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого Семиженка Г.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

ОСОБА_1,

секретар Рябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

у червні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в остаточних вимогах якого посилалася на те, що з 1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 17 березня 2016 року рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області шлюб між сторонами було розірвано, сторони мали депозитні рахунки в Приватбанку, до 2014 року зароблені ними кошти розподілялися порівну, однак в 2015 році відповідач всі зароблені їх спільні кошти став вносити лише на свої депозитні рахунки. Так на депозитному рахунку за договором SAMDNWFD № 500 міститься 81400 гривень, на депозитному рахунку за договором SAMDNWFD № 400 міститься 250764,91 гривні, угоди про добровільний поділ вказаних коштів між сторонами не досягнуто, у позові просила визнати за нею право власності на кошти на депозитному рахунку за договором SAMDNWFD № 500 у розмірі 6000 гривень, за відповідачем в розмірі 75400 гривень; визнати за нею право власності на кошти на депозитному рахунку за договором SAMDNWFD № 400 в розмірі 125382,45 гривні, за відповідачем на таку саму суму.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено, ухвалено поділити спільне майно подружжя та визнати за ОСОБА_3 право власності на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку за депозитним договором SAMDNWFD № 500 у розмірі 6000 гривень, та на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку за депозитним договором SAMDNWFD № 400 в розмірі 125382,45 гривні. За ОСОБА_2 визнано право власності на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку за депозитним договором SAMDNWFD № 500 в розмірі 75400 гривень, та на грошові кошти, що знаходяться на депозитному рахунку за депозитним договором SAMDNWFD № 400 в розмірі 125382,45 гривні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з посиланням на незаконність та необґрунтованість рішення суду просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування скарги покликався на те, що ним було надано до суду оригінали фінансових документів, з яких вбачається походження спірного майна, однак дані докази судом першої інстанції були залишені без уваги, у його сестри ОСОБА_4 виявилися розписки, які відповідач надавав своїй матері на отримання спірних грошових коштів, судом першої інстанції було допущено помилку у визначенні суми грошових коштів, включених до спільного майна подружжя, помилково визначено розмір відшкодування витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні при апеляційному розгляді справи ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав, пояснив, що спірні грошові кошти не є спільним майном подружжя, оскільки він їх таємно від сестри та позивачки отримав від матері як спадкоємець без відповідного нотаріального оформлення, поклав їх на власний депозит, з позивачкою перебував у шлюбі, після розлучення сторони проживають разом у фактичних шлюбних відносинах та ведуть спільне господарство, весь час вирощували та вирощують свиней на продаж, останній час ще й займаються перепродажем зернових.

Позивачка ОСОБА_3 пояснила, що весь час проживання з відповідачем вирощували свиней на продаж, спірні кошти відповідач вносив на депозитні рахунки, відкриті на його імя, на рахунку за договором SAMDNWFD № 500 їй належить тільки 6000 гривень, оскільки решту суми відповідач вносив на рахунок вже після поділу спільних коштів між сторонами у той час, коли стосунки між ними погіршилися, на даний час сторони проживають спільно та ведуть спільне господарство, у тому числі по вирощуванню свиней на продаж та перепродажу зернових культур.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи з 17 жовтня 1992 року по 17 березня 2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, 16 вересня 2015 року ОСОБА_2 були відкриті депозитні рахунки за договорами № SAMDNWFD400 на суму 200000 гривень та № SAMDNWFD500 на суму 50000 гривень, на особовому рахунку ОСОБА_2 за договором № SAMDNWFD500 станом на 16 вересня 2016 року залишок депозитного вкладу складає 81400 гривень, на особовому рахунку за договором № SAMDNWFD400 станом на 17 вересня 2016 року залишок депозитного вкладу складає 250764,91 гривні, версія відповідача стосовно походження спірних грошових коштів є плутаною, непослідовною та непереконливою, на відміну від версії іншої сторони щодо отримання вказаних коштів сторонами внаслідок їх спільної участі у вирощуванні свиней та перепродажем зернових культур, яку відповідач на вимогу ст. ст. 10, 60 ЦПК України належними та допустимими доказами не спростував.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадках поділу грошових сум (вкладів), внесених у банківські (фінансові) установи за договорами банківського вкладу (депозиту) за рахунок заробітної плати, пенсії, стипендії, інших доходів подружжя, ці вклади, незалежно від їх виду та від того, на чиє ім'я з подружжя вони внесені, відповідно до ст. 61 СК України є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Оскільки відповідачем у встановленому порядку не було доведено внесення на вказані у позові депозитні рахунки грошових коштів, належних йому особисто, суд першої інстанції прийшов до підставного висновку про задоволення позовних вимог, посилання в апеляційній скарзі на помилку при визначенні розміру стягнутого з відповідача судового збору може бути вирішене в порядку, передбаченому ст. 219 ЦПК України.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для її задоволення, скаргу слід відхилити, рішення у справі залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, на неї протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_5

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_6

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1