У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДем'яносова М.В.,
суддів: Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,
Завгородньої І.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, правонаступником якої є ОСОБА_8, треті особи: Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Морозівська сільська рада Баришівського району Київської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його реєстрації та витребування земельної ділянки з незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_7, правонаступником якої є ОСОБА_8, на рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, скасовано рішення Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 12 квітня 2007 року у частині передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1

Зазначеним рішенням встановлено, що рішенням Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 12 квітня 2007 року у власність відповідачки безоплатно передано земельну ділянку, частина якої знаходиться на території вуличної мережі с. Морозівка і відноситься до земель загального користування, що відповідно до положень п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України заборонено передавати у приватну власність.

Вказане підтверджуються також генеральним планом с. Морозівка, листами Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 03 серпня та від 07 вересня 2012 року, листом Управління містобудування і архітектури та розвитку інфраструктури Київської ОДА від 22 березня 2011 року за № 01-06-179, листом Держкомзему від 11 травня 2011 року за № 6859/30/Л5183-11, відповіддю Департамента містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації на адвокатський запит від 10 вересня 2014 року № 35-09-14/2, відповіддю інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області від 04 червня 2010 року за № 7/10-1026.

26 грудня 2009 року Морозівською сільською радою Баришівського району Київської області відповідачці видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га по АДРЕСА_1, достовірно знаючи про те, що частина землі цієї земельної ділянки належить до земель загального користування.

Вважав, що у зв'язку із видачею відповідачці зазначеного державного акта йому заподіяно істотної шкоди, що полягає у тому, що він не може провести газову мережу до свого будинку, не має автомобільного під'їзду до свого будинку, а також не може оформити право власності на земельну ділянку, яка знаходиться у його користуванні. Зокрема оформлення ним державного акта на право власності на земельну ділянку ускладнюється неможливістю встановлення межових знаків по відрізку земельної ділянки на АДРЕСА_1, оскільки за генеральним планом с. Морозівка 1976 року там проходять землі загального користування, що не можуть передаватися у приватну власність, та на яких не передбачено забудову, але у дійсності знаходиться належна на праві власності земельна ділянка ОСОБА_7, на якій розташована належна їй літня кухня.

Просив визнати недійсним державний акт НОМЕР_2 від 26 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, виданий на ім'я ОСОБА_7, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1; скасувати його реєстрацію за № 99 у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в електронній (цифровій) та у паперовій формі та у Поземельній книзі в електронній (цифровій) та в паперовій формі; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_7 на користь Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року, позов задоволено частково. Визнано недійсним державний акт НОМЕР_2 від 26 грудня 2009 року, на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, виданий на ім'я ОСОБА_7 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1; скасовано реєстрацію державного акта НОМЕР_3 від 26 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, виданий на ім'я ОСОБА_7, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1 за № 99 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в електронній (цифровій) та в паперовій формі; скасовано реєстрацію державного акта НОМЕР_3 від 26 грудня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, виданий на ім'я ОСОБА_7, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий НОМЕР_1 за № 9 у Поземельній книзі в електронній (цифровій) та у паперовій формі. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Морозівська сільська рада Баришівського району Київської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його реєстрації та витребування земельної ділянки з незаконного володіння зупинено до залучення у справі правонаступника ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 Відновлено касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, правонаступником якої є ОСОБА_8, треті особи: Управління Держземагентства у Баришівському районі Київської області, Морозівська сільська рада Баришівського району Київської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування його реєстрації та витребування земельної ділянки з незаконного володіння. Справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона не може бути задоволена.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_3 від 26 грудня 2009 року ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказаний державний акт виданий на підставі рішенням Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 12 квітня 2007 року (а. с. 7, 20).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, рішення Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області від 12 квітня 2007 року у частині безоплатної передачі у власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,2500 га по АДРЕСА_1 скасовано. Встановлено, що у власність ОСОБА_7 передано земельну ділянку, частина якої знаходиться на території вуличної мережі с. Морозівка, тобто на землях загального користування, що суперечить положенням п. «а» ч. 3 ст. 83 ЗК України, згідно з якою заборонено передавати у приватну власність землі загального користування населених пунктів, а саме: майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо (а. с. 8−17).

Оболонський районний суд м. Києва керувався тим, що факт часткового знаходження переданої у власність ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,2500 га на території вуличної мережі с. Морозівка підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи від 19 січня 2014 року № 01/29/14-15.

Згідно з ч. 1 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлено ці обставини.

Таким чином, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, обґрунтовано визнав недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 від 26 грудня 2009 року, виданий на ім'я ОСОБА_7

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, правонаступником якої є ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:М.В. Дем'яносов
Судді: О.І. Євтушенко
І.М. Завгородня
О.М. Ситнік
О.В. Ступак