Провадження № 2/522/2569/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.
при секретарі Шевчик В. І.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка 25.10.2016 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В позовній заяві позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося із-за різних характерів, життєвих прагнень та поглядів на подружнє життя. Почуття поваги та кохання подружжям один до одного втрачено. Суперечок про поділ майна та місце проживання спільної дитини позивачка та відповідач не мають. Сімейні відносини між сторонами припинені. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечить їх інтересам. На даний момент їх шлюб носить формальний характер, тому подальше сумісне життя з відповідачем та збереження сімї неможливі.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні 07.03.17 року підтримала свій позов, просила шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище та зазначила, що подружні відносини між сторонами припинені з 06.02.2017 року.
Відповідач ОСОБА_2 В позов визнав, просив шлюб розірвати через постійні сварки та скандали між подружжям.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.
Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції в одеській області (актовий запис № 257). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 222177. (а.с.3).
Від спільного шлюбу подружжя має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 435179, виданого 03.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби ОМУЮ (а.с. 6).
Фактичні шлюбні відносини припинені з 06 лютого 2017 року, що підтверджено самими сторонами у судовому засіданні, однією сімєю позивач з відповідачем не проживають, спільне домогосподарство не ведеться, дитина сторін після розірвання шлюбу залишається на вихованні у матері.
На час розгляду справи майнові вимоги, будь-кого з сторін, суду не предявлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами немає, примирення між ними неможливе
Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у звязку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у звязку з чим, є неможливим.
Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сімї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 51 Коституції України, ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, ч. 4 ст. 174, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст.. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 листопада 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южненського міського управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 257). Свідоцтво про шлюб І - ЖД № 222177.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Суддя: Домусчі Л. В.