Ухвала

іменем україни

24 лютого 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона разом з ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є власниками зазначеної квартири. Крім власників в квартирі зареєстровані також колишня невістка позивача - ОСОБА_6 а також її діти, які з серпня 2010 року і по теперішній час не проживають в спірній квартирі.

Позивач зазначає, що відповідачі на даний час не є членами її сім'ї, а реєстрація їх місця проживання, як постійного, у квартирі, створює перешкоди у вільному користуванні квартирою.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року, позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6такими, що втратили право користування АДРЕСА_1. У задоволенні позовних вимог до малолітньої ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду в частині відмови у задоволенні її позовних вимог і ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити її позовні в цій частині, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині позовних вимог про виселення малолітньої дитини, місцевий суд, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що судом не встановлено факт не проживання ОСОБА_7 в спірній квартирі понад одного року без поважних причин, при цьому місцем проживання дитини, що не досягла десяти років, є місце проживання одного з її батьків, батьком якої є один із співвласників зазначеної квартири, який постійно проживає в ній, що дає малолітній ОСОБА_7, як члену одного із сім'ї власника житла, право на користування цим житлом.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставинине викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова