Справа № 351/1718/16-ц
Номер провадження №2/351/194/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано Франківської області в складі :

головуючого - судді - Сегіна І.Р.,

з участю секретаря - Маланчук С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2, ДВС у Снятинському районі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що 22.09.2016 р. позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2016 р. ВП №52256510. Згідно даної постанови, виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса №6347 від 27.07.2016 р., виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 З виконавчого напису слідує, що слід стягнути грошові кошти в сумі 104 448 грн. 29 коп. Вважає, що зазначений виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він не підлягає виконанню, виходячи з наступного. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 р. №1172 визначено, що підставами для стягнення заборгованості у безспірному порядку проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості . Це також визначено у п. 283 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5, а саме: нотаріуса вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Виходячи із вказаних вимог закону, нотаріус не мав права вчиняти виконавчого напису, оскільки Договір кредиту, укладений між позивачем та ПАТ «КБ «ПриватБанк»», з якого виникають зобовязання по погашенню заборгованості, не був нотаріально посвідчений. Окрім того, 10.10.2014 р. у проваджені Снятинського районного суду знаходиться справа 351/2031/14-ц №2/351/107/15 за позовом ПАТ «КБ «ПриватБанк»» до позивача про стягнення заборгованості згідно кредитного договору №б/н від 13.07.2011 р. Отже, існує спір між позивачем та ПАТ «КБ «ПриватБанк»» про стягнення заборгованості згідно кредитного договору №б/н від 13.07.2011р., який ще не розглянутий судом, що виключає безспірність заборгованості боржника перед кредитором. На підставі вищенаведеного просить виконавчий напис №6347 від 27.07.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_2, щодо стягнення грошових коштів у сумі 104 448,29 грн. за кредитним договором №б/н від 13.07.2011 р. з ОСОБА_1, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач в судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, хоча про день і час розгляду справи судом був повідомлений належним чином, а тому, враховуючи, що представлені у справі докази є достатніми для ухвалення рішення, суд вважає, що можливо провести заочне судове засідання у відсутності відповідача згідно ст. 224 ЦПК України.

Представник ДВС у Снятинському районі в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду письмове заперечення в якому просила відмовити у задоволенні позову, оскільки наведені позивачем факти якщо б вони навіть і мали би місце в дійсності, не є підставою для скасування виконавчого напису. Предметом спору в цій справі є не дійсний розмір його боргу перед кредитором або відсутність такого, а дотримання нотаріусом формальностей, передбачених законодавством при вчиненні виконавчого напису.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд прийшов до такого висновку по слідуючих міркуваннях :

З постанови від 19.09.2016 р. ВП №52256510 слідує, що відкрито виконавче провадження відповідно до виконавчого напису №6347 виданому 27.07.2016 р. приватним нотаріусом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Виконавчий напис від 27.07.2016 р. вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 згідно якого остання пропонує задоволили вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі : залишок заборгованості за кредитом 19469, 46 грн.; залишок заборгованості за відсотками 75 695,16 грн.; пеня та комісія 2 690,89 грн.; штраф 4 892, 78 грн., всього 102 748 грн. Витрати повязані із вчиненням виконавчого напису -1 700 грн.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно до ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст.89 Закону.

Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, відповідно до якого «нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України).

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх.

Усі ці обставини нотаріусом не враховувались.

Крім того, суд зважає на існування судового спору між кредитором та боржниками щодо розміру заборгованості за кредитом, на що посилається позивач та про що свідчить наявність на час вчинення оспорюваного виконавчого напису цивільної справи№ 351/2031/14-ц за позовом ПАТ «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Судом оглянуто матеріали цивільної справи№ 351/2031/14-ц, Номер провадження №2/351/107/15 за позовом Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та встановлено, що зупинено провадження по справі за Публічного Акціонерного товариства Комерційний банк Приват Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості до набрання законної сили судовим рішенням по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 за ч.2 ст27, ч.4 ст.190 КК України, що розглядається Ковпаківським районним судом м. Суми.

Верховний Суд України у своїй Постанові від 13 травня 2015 року по справі № 6-71цс15 за позовом до ПАТ «Міський комерційний банк» про стягнення коштів, сформував правову позицію, згідно якої Банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Крім того, Пунктом 2 Розділу 6 Постанови правління НБУ від 05.11.2014 № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» передбачено, що користувач зобов'язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та іншізасоби, які дають змогу користуватися ним.

Пунктом 6 вищевказаної Постанови правління НБУ передбачено, що Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов'язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Пунктом 9 передбачено, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку про спірність заявленої вимоги, зважаючи на ймовірне шахрайське заволоідння коштами потерпілого ОСОБА_1

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства.

Нотаріусом не представлено доказів вчинення виконавчого напису на підставі вичерпного переліку документів, копій таких документів суду не представлено.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215 ЦПК України, на підставі ст..ст. 203, 215, 575, 576, 583 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172,суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Виконавчий напис №6347 від 27.07.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_3 щодо стягнення грошових коштів у сумі 104 448,29 грн. за кредитним договором №б/н від 13.07.2011 р. з ОСОБА_1 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.