Справа № 683/305/17
У Х В А Л А

23 лютого 2017 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Бондарчук Л.А., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову,

встановила:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 88536 грн. 01 коп., мотивуючи тим, що відповідачка не виконала належним чином зобов»язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість.

Водночас ПАТ КБ «ПриватБанк» просить забезпечити позов накладенням арешту на ? частину квартири АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що в задоволенні даної заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову заявником повинні бути зазначені причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності такого заходу, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем по даній справі є ОСОБА_1.

У заяві про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на ? частину квартири АДРЕСА_2, ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує, що дане майно належить відповідачці ОСОБА_1.

Однак, згідно доданої до позовної заяви Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 жовтня 2016 року, вбачається, що ? частка квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачка та власник вищезазначеної частини квартири є однією і тією ж особою, позивачем не надано.

Оскільки відповідачем є одна особа ОСОБА_1, а власником частини квартири, на яку позивач просить накласти арешт, є інша особа ОСОБА_2, тому у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 151-153, 209, 210 ЦПК України,

ухвалила:

В задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ? частку квартири АДРЕСА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її оголошення апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: