Справа № 723/2357/15-ц
Провадження № 2/723/14/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі головуючої судді Дячук О.О.

при секретарі Яворській М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна.

Позовні вимоги обгрунтовує слідуючими обставинами.

У приватній власності позивача є будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та огорожі, які розташовані по вулиці Кобилянської, 18 в с.Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області.

По сусідству, в будинку № 20 проживають ОСОБА_2 (Відповідач 1), ОСОБА_3 (Відповідач 2) та ОСОБА_4 (Відповідач 3), з якими із-за спору за межі, яка розділяє їх земельні ділянки у позивача склалися і уже тривають тривалий час неприязні сусідські відносини.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.11.2014р. зокрема було заборонено відповідачам, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, чинити опір у переміщенні частково існуючої та встановлення нової огорожі відповідно до межі земельних ділянок суміжних землевласників.

На межі з сторони земельної ділянки відповідачів позивач встановив нову огорожу із оцинкованого металопрофілю.

Відповідачі ігноруючи рішення суду, умисно з допомогою сокир пошкодили нову огорожу, кожен лист металопрофелю пошкодили в кількох місцях, пробивши сокирами різні за розміром діри (отвори) неправильних геометричних форм.

З приводу вказаного пошкодження огорожі позивач звертався до Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Дані обставини підтверджуються висновком про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 від 20.06.2015 р., яке затверджене т.в.о. Начальника Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області та протоколом № 181 реєстрації і офіційного застереження Відповідача 1, про неприпустимість протиправної поведінки від 17.06.2015 р., поясненням Відповідача 1 від 17.06.2015 р..

Позивач стверджує, що внаслідок неправомірних дій Відповідачів пошкоджена огорожа потребує ремонту, вартість якого становить 11665 грн..

Позивач вважає, що окрім майнової йому заподіяно також і моральну шкоду, яку він оцінює в 4000 грн. ОСОБА_5 полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із знищенням і пошкодженням майна.

Позивач вказує, що його страждання продовжуються і до сьогоднішнього дня, в звязку із невідшкодуванням в повному обсязі заподіяної шкоди, істотно порушились його життєві звязки, звичний спосіб життя. Позивача це дуже пригнічує, він не може нормально спілкуватися з своїми рідними та знайомими, уникає зустрічей з людьми з якими зазвичай нормально спікувався. Він постійно відчуває зниження ступеню свого престижу та ділової репутації. Замість ведення нормального і звичного способу життя він багато часу вимушений спрямовувати свою діяльність на те, щоб захистити і відновити порушені відповідачами права.

Розмір заподіяної моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок неправомірних дій відповідачами, в результаті якого була протиправна поведінка щодо нього та пошкодження його майна він оцінює в 4000грн., сума, яка необхідна для того, щоб компенсувати отримані душевні страждання та відновити свій психічний та психологічний стан.

Розмір моральної шкоди оцінений в тому числі і з урахуванням поведінки відповідачів, який протягом всього часу, з моменту пошкодження огорожі і до сьогоднішнього дня, добровільно жодного разу не звернулися до нього з приводу адекватного вирішення спірних питань, на його думку відповідачі вважають, що їм дозволено все, до цього часу відповідачі не відшкодували завдану майнову шкоду, перед ним не вибачилися.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач просить постановити рішення, яким стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на його користь майнову шкоду в сумі 11665 грн., моральну шкоду в сумі 4000грн., судові витрати.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять позов задоволити.

Представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_7 в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що позовна заява в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Підставою для предявлення позову послужило те, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їхня дочка ОСОБА_2 пошкодили огорожу, яка на праві власності належить позивачу.

Представник ОСОБА_7 зазначає, що ОСОБА_1 не надав суду докази, які беззаперечно свідчили б про те , що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пошкодили позивачеві 17.06.2015 року огорожу, оскільки як зазначив в позовній заяві позивач ОСОБА_1 він про факт пошкодження огорожі повідомив правоохоронні органи, котрі провели перевірку по даному факту. У висновку, про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 від 20.06.2015 року виданого ДІМ СДІМ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області, який як доказ позивач долучив до позовної заяви , не встановлений факт, що ОСОБА_3А та ОСОБА_4 пошкодили огорожу. Даний висновок не оскаржений і на даний час не скасований.

В поясненнях ОСОБА_2А від 17.06.2015року, яке як доказ долучив до матеріалів позовної заяви позивач ОСОБА_1 також заперечується той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пошкодили огорожу, яка на праві власності належить позивачеві.

Із довідок Давидівської сільської ради № 1764, № 1765 від 16.09.2015 року вбачається, що 17.06.2015 року день пошкодження огорожі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходились за межами області, та ніяким чином не мали можливості одночасно перебувати за межами Чернівецької області та пошкоджувати огорожу, яка знаходиться в селі Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області. Дана обставина також підтверджується і довідкою правоохоронних органів, яка як доказ долучена до матеріалів позовної заяви.

Настання відповідальності за завдану шкоду можливе при умовах неправомірної дії фізичної особи, настання наслідків та причинний зв'язок між дією та наслідками.

Враховуючи ту обставину, що позивачем не надані беззаперечні та безсумнівні докази про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пошкодили йому огорожу, з останніх не може бути стягнуто шкоду і в цій частині в позові необхідно відмовити.

При вирішенні даного позову по суті просить врахувати та вирішити по суті слідуючі обставини по справі: як вбачається з експертизи, яка була призначена судом, огорожа, яка

встановлена на межі ОСОБА_1 з сусідами не відповідає будівельно -технічним нормам, порушує добросусідство, що свідчить про те, що позивач ОСОБА_1 своїми діями порушував права добросусідства іншої сторони, а саме створив умови неможливості належним чином використовувати сусідам свій двір та земельну ділянку. Тобто в діях позивача ОСОБА_1 вбачається створення необхідних умов до пошкодження огорожі, що повинно бути враховано при визначення розміру шкоди.

Просить врахувати ту обставину, якщо суд, прийде до висновку, що один з відповідачів чи відповідачі зобов'язані відшкодувати завдану шкоду позивачу - ОСОБА_1, а саме виплатити йому вартість пошкодженої огорожі, необхідно в рішенні зазначити, що особа, з якої буде стягнуто шкоду, після її виплати, має право на свій розсуд розпорядитися пошкодженим майном, а саме металевими листами огорожі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що у неї неприязні стосунки з позивачем на протязі 3-4років. У 2015р. вона перебуваючи у будинку почула крик, вийшла на вулицю у неї виник конфлікт з позивачем, який почав її бити, кричав на неї, вона узяла сокирку і вдарила 2-3рази по огорожі. Потім позивач узяв свою сокиру і сказаів, що вона буде плати за все та пошкодив іншу частину огорожі сам. У той момент ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не було, останні не пошкоджували огорожу. Позов визнає частково у сумі шість тисяч гривень та зазначила, що при такій сумі згідна, щоб пошкоджені листи метало профілю їй не повертали, а якщо суд прийде до висновку про стягнення матеріальної шкоди у більшому розмірі, просить вирішити питання про передачу їй пошкодженого метало профілю після відшкодування шкоди позивачу. При стягненні шкоди просить врахувати, що у неї на утриманні двоє неповнолітніх дітей, вона є інвалідом другої групи, ніде не працює.

В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що позивач є власником будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та огорожі, які розташовані по вулиці Кобилянської, 18 в с.Давидівка, Сторожинецького району, Чернівецької області.

По сусідству з позивачем в будинку № 20 проживають ОСОБА_2 (Відповідач 1), ОСОБА_3 (Відповідач 2) та ОСОБА_4 (Відповідач 3).

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.11.2014р. було заборонено відповідачам, що проживають ІНФОРМАЦІЯ_1, в тому числі чинити опір у переміщенні частково існуючої та встановлення нової огорожі відповідно до межі земельних ділянок суміжних землевласників.

На межі з сторони земельної ділянки відповідачів позивач встановив огорожу із оцинкованого металопрофілю.

Відповідач ОСОБА_2 за допомогою сокири пошкодила огорожу, кожен лист металопрофілю пошкодила в кількох місцях, пробивши сокирою різні за розміром діри (отвори) неправильних геометричних форм.

З приводу вказаного пошкодження огорожі позивач звертався до Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Дані обставини підтверджуються висновком про результати розгляду звернення громадянина ОСОБА_1 від 20.06.2015 р., яке затверджене т.в.о. Начальника Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецькій області та протоколом № 181 реєстрації і офіційного застереження Відповідача 1, про неприпустимість протиправної поведінки від 17.06.2015 р., поясненням Відповідача 1 від 17.06.2015 р..

Внаслідок неправомірних дій відповідача пошкоджена огорожа потребує ремонту, позивачу завдано матеріальну шкоду.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він працював у 2015р. у позивача виконуючи будівельні роботи, був свідком подій як сусіди позивача били сокирами по огорожі за огорожею. Оскільки огорожа є високою висота 3м. він не бачив хто саме пошкоджував огорожу. Коли приїхала міліція він бачив там ОСОБА_4 і поїхав додому.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що їй подзвонила сестра ОСОБА_4. Коли вона приїхала побачила пошкоджену сокирами огорожу, бачила на землі каміння, там була ОСОБА_2, її мати та зять. ОСОБА_5 не бачила. ОСОБА_5 приїхала швидше, працівники міліції пізніше. ОСОБА_5 особисто не бачила хто пошкоджував огорожу. ОСОБА_5 бачила, що ОСОБА_4 приїхала увечері о 09.00год..

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що їй подзвонила сестра ОСОБА_4, попросила приїхати, оскільки у неї відбулася сварка із сусідами. Коли вона приїхала побачила, що сестра сварилася із сусідами, бачила пошкоджену огорожу. При вказаній ситуації просила, щоб сварку сусіди припинили та примирилися. Пізніше приїхала міліція, після цього вона поїхала додому так як удома залишилася дитина без нагляду.

У відповідності до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого визнаються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, в даному випадку предметом доказування є вина відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями відповідача та спричинення моральної шкоди позивачу.

Як вбачається із довідки №1765 від 16.09.2015р. виданої виконкомом Давидівської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області ОСОБА_3, 24.06.1966р.н. у період з 10.06.2015р. по 28.06.2015р. знаходився за межами області.

Як вбачається із Довідки ДІМ СДІМ Сторожинецького РВ УМВС України в Чернівецької області капітана міліції ОСОБА_11 громадяни ОСОБА_3, 1966р.н. та ОСОБА_4, 1968р.н. жит. ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно з 10.06.2015р. по 28.06.2015р. були на тимчасових заробітках за межами області.

У судовому засіданні не знайшло своє підтвердження, що позивачу відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було завдано матеріальну та моральну шкоду, на яку посилається у своїх позовних вимогах позивач так як останні не могли пошкодити огорожу, оскільки перебували за межами області та не могли заподіяти шкоду позивачу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, стягнути з відповідача ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди у сумі 5680грн. (із урахуванням висновку експерта №31 від 18 січня 2016р. ОСОБА_12В.) так як остання є інвалідом другої групи, у неї на утриманні неповнолітні діти.

Враховуючи суть позовних вимог, характер дій заподіювача шкоди, вимоги розумності і справедливості на підставі ст.23,1167 ЦК України, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 300гривень,оскільки на думку суду, цей розмір моральної шкоди відповідає ступеню моральних страждань, завданих позивачу. Вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 4000гривень є завищеними, не відповідають обставинам справи, характеру та обсягу моральних страждань.

Враховуючи ту обставину, що з відповідача ОСОБА_2 В А. стягнуто матеріальну шкоду у сумі 5680грн., суд не передає останній листи пошкодженого метало профілю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 22, 23, 60, 1160, 1167, 1193 ЦК України, ст. ст.. 88, 209, 214, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 23.02.1991р.н. паспорт КР965056 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_13, 20.04.1963р.н. ідентифікаційний номер НОМЕР_1 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду у сумі 5680(пять тисяч шістсот вісімдесят)гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, 23.02.1991р.н. паспорт КР965056 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_13, 20.04.1963р.н. ідентифікаційний номер НОМЕР_1 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду у сумі 300(триста)грн..

Стягнути з ОСОБА_2, 23.02.1991р.н. паспорт КР965056 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_13, 20.04.1963р.н. ідентифікаційний номер НОМЕР_1 жит. ІНФОРМАЦІЯ_3 витрати по сплаті судового збору у сумі 487.20грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Сторожинецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: