Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1756/16-ц
Провадження № 2/280/216/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2017 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко Н. С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

встановив:

До суду звернувся позивач з вказаним позовом, в якому просить: визнати правомірними його дії щодо відмови в наданні пояснень через ненадання для ознайомлення скарги, в якій він звинувачується в допущенні порушень, доповідної записки, яка нібито вказані порушення підтверджує та документів, на яких вказані скарга та доповідна ґрунтуються; визнати незаконними та скасувати наказ №1064 від 16 грудня 2016 року про накладення стягнення начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі ОСОБА_1 В обґрунтування позову вказує, що працює начальником відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Коростишівському районі. 16 грудня 2016 року був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни. Позивач вказує, що описова частина наказу не містить визначення дисциплінарного проступку, який вчинив позивач, а зазначено лише, що «порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового закону, грубо порушив право застрахованого ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування». Потерпілий ОСОБА_3, скарга якого стала причиною притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, є одним з багатьох потерпілих, що обслуговуються відділенням, однак вимагає привілеїв, які не передбачені законом. Згідно консультативних висновків ЦМСЕК МОЗ України в індивідуальну програму реабілітації інваліда ОСОБА_3 внесено потребу санаторно-курортного лікування за наслідками виробничої травми - в санаторіях кістково-мязового профілю, за наслідками захворювання з дитинства - в закладах спинального профілю. Житомирською спеціалізованою міжрайонною травматологічною МСЕК всупереч пункту 2.3 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування, затвердженого Постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49, за яким потерпілі згідно висновку МСЕК забезпечуються путівками санаторно-курортного лікування за наслідками виробничої травми. У висновку вищестоящої МСЕК, встановлено та відображено в акті огляду від 08 квітня 2015 року серії ААА №264280 щорічне надання потерпілому санаторно-курортного лікування спинального профілю за рахунок Фонду. 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про надання путівки, відповідно до накладної (вимоги) №48 від 03 листопада 2016 року відділенням отримано путівку в санаторій «Куяльник», один екземпляр якої в цей же день за актом №8 вручено потерпілому ОСОБА_3 03 листопада 2016 року начальник управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_4 направив подання про притягнення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. 14 грудня 2016 року головний спеціаліст відділу кадрової та юридичної роботи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Житомирській області ОСОБА_2 повідомила позивача про те, що ОСОБА_3 поскаржився на його неправомірні дії. 14 грудня 2016 року позивачем було повідомлено ОСОБА_5 про вказану ситуацію, вказано не вважати доповідну записку поясненнями.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовні заяві, у подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що обовязком позивача є організація діяльності спрямованої на розроблення та здійснення заходів щодо реабілітації потерпілих на території Коростишівського та Брусилівського районів. Одним з основних завдань відділення є відновлення здоровя та працездатності потерпілих на виробництві від нещасних випадків або професійних захворювань, проведення їх соціальної реабілітації. 07 листопада 2016 року ОСОБА_3 поскаржився на зневажливе ставлення до нього начальника відділення ОСОБА_1 та порушення останнім його прав на санаторно-курортне лікування. 09 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду надійшло подання начальника управління ОСОБА_4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування. Останній відповідно до довідки МСЕК для одержання путівки на санаторно-курортне лікування за ф. 070/0 226/114 потерпілому ОСОБА_3 було рекомендовано санаторій спинального профілю. 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до відділення з відповідною заявою щодо отримання путівки до санаторію спинального профілю. Заява не була задоволена начальником відділення, жодних письмових обґрунтувань відмови у наданні санаторно-курортного лікування застрахованій особі ОСОБА_1 не було надано. Начальник відділення ОСОБА_1 порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового Закону, грубо порушив право застрахованого ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування згідно висновку МСЕК, передбачене ч. 3 та ч. 4 ст. 42 базового Закону, а також пункти 2.2, 2.5, 2.6, 3.1 та 3.2 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затвердженого постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49, а також свої посадові обовязки, передбачені Посадовою інструкцією та Положенням про відділення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2016 року ОСОБА_3 написав заяву та подав до відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі, в якій просить надати йому путівку до санаторно-курортного закладу спинального профілю до міста Славянськ згідно до довідки МСЕК №226/114. 03 листопада 2016 року ОСОБА_3 путівку отримав до санаторію «Куяльник».

З 15 листопада 2016 року по 25 листопада 2016 року позивач перебував у відпустці, що підтверджується копією наказу №112-в від 31 жовтня 2016 року та копією табелю обліку робочого часу за листопада 2016 року.

24 жовтня 2016 року ОСОБА_3 було написано скаргу, яка зареєстрована 07 листопада 2016 року, з зазначенням порушень начальником відділення ОСОБА_1 його прав як інваліда першої групи від нещасного випадку на виробництві.

03 листопада 2016 року начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області директору виконавчої дирекції Фонду було направлено дане звернення.

07 листопада 2016 року начальником управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області директору виконавчої дирекції Фонду було надіслано лист, у якому зазначено, що після неодноразових звернень ОСОБА_3 до відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі, начальник відділення ОСОБА_1 відповів потерпілому, що йому путівку він не дасть без письмового розпорядження виконавчої дирекції Фонду. ОСОБА_3 звернувся зі скаргами до виконавчої дирекції Фонду та управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області. На підставі цього був виданий наказ управління виконавчої дирекції Фонду у Житомирській області від 03 листопада 2016 року №241 «Про надання путівки для санаторно-курортного лікування інваліду внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_3 І.», яким було зобовязано ОСОБА_1 видати санаторно-курортну путівку в ДП «Клінічний санаторій ім. Пирогова». 03 листопажа 2016 року путівка була вручена потерпілому на виробництві ОСОБА_3, на підставі якої потерпілий придбав квитки на потяг №105 сполученням Київ-Одеса на 08 листопада 2016 року, а вже 07 листопада 2016 року начальник відділення ОСОБА_1 телефонує потерпілому на виробництві ОСОБА_3, що поїздку він відміняє, так як він буде оскаржувати висновок МСЕК про право потерпілого на санаторно-курортне лікування. ОСОБА_3 вже перебував з 07 липня 2015 року по 16 серпня 2015 року в санаторії ДП «Санаторно-курортний центр «Словянський курорт» відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА №117981 від 08 грудня 2014 року. ОСОБА_1 як посадова особа не оскаржував дану довідки, до МСЕК не звертався.

14 грудня 2016 року директор виконавчої дирекції Фонду направив листа з проханням відібрати у начальника відділення ОСОБА_1 письмові пояснення на імя директора щодо причин порушення ним прав ОСОБА_3 14 грудня 2016 року складено акт про відмову ОСОБА_1 надавати пояснення.

16 грудня 2016 року директором виконавчої дирекції Фонду було видано наказ №1064 про накладення стягнення на начальника відділення виконавчої дирекції Фонду у місті Коростишів Житомирської області. Відповідно до даного наказу начальник відділення ОСОБА_1 грубо порушив принципи соціального страхування, передбачені ст. 3 базового Закону, грубо порушив право застрахованого ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування згідно висновку МСЕК, передбачене ч. 3 та ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування», а також пункти 2.2, 2.5, 2.6, 3.1 та 3.2 Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання санаторно-курортним лікуванням, затвердженого постановою правління Фонду від 31 жовтня 2007 року №49. Начальник управління ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені у скарзі ОСОБА_3 та наголосив на систематичному порушенні вимог чинного законодавства ОСОБА_1 , у звязку з чим 03 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду було направлено подання управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділення ОСОБА_1 за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування. 03 листопада 2016 року до виконавчої дирекції Фонду було направлено подання управління про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділення ОСОБА_1 за порушення права потерпілого на виробництві інваліда І групи ОСОБА_3 на санаторно-курортне лікування. Начальник відділення ОСОБА_1 надати письмові пояснення про причини неналежного виконання ним своїх трудових обовязків відмовився, про що було складено відповідний акт. За порушення трудової дисципліни начальнику відділення виконавчої дирекції Фонду у Коростишівському районі Житомирської області ОСОБА_1 оголошено догану.

Суд не приймає як доказ акти від 03 вересня 2014 року та 07 листопада 2014 року, оскільки це не стосується предмета доказування.

02 листопада 2016 року позивачем було направлено директору виконавчої дирекції Фонду службову записку з приводу неправомірного визначення потреби у забезпеченні ОСОБА_3 санаторно-курортним лікуванням у санаторіях спинального профілю.

Представник відповідача у письмових запереченнях на позовну заяву вказує, що крайній день поселення потерпілого до санаторію мав бути 15 листопада 2016 року, однак суд не приймає даних тверджень, оскільки договором №61003-12 щодо закупівлі послуг лікувальних закладів (санаторно-курортні послуги) від 10 травня 2016 року визначено, що договір діє до 31 грудня 2016 року та в будь-якому випадку протягом граничного строку санаторного-курортного лікування інваліда, зазначеного в путівці.

Постановою №49 від 31 жовтня 2007 року Правління Фонду було затверджено Положення про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування.

ОСОБА_3 у відповідно до положень пунктів 2.2, 2.5 та 3.1 даного Положення надав необхідні документи для отримання путівки. Однак, всупереч вимогам пунктів 3.1, 3.2, 4.1 Положення начальником відділення ОСОБА_1 не забезпечено належне та своєчасне отримання потерпілим путівки.

Згідно диспозиції статті 147? Кодексу законів України про працю дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження i призначення на посаду) даного працівника.

07 листопада 2016 року на адресу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України надійшла скарга потерпілого на виробництві ОСОБА_3 на дії та бездіяльність начальника відділення. Враховуючи положення статті 148 Кодексу законів України про працю та перебування позивача у відпустці протягом 11 календарних днів з 15 листопада по 25 листопада 2016 року, дисциплінарне стягнення було застосовано у межах визначеного законом строку.

Згідно положень частини 1 статті 147 Кодексу законів України про працю дисциплінарні стягнення застосовуються до працівника за порушення трудової дисципліни. Відповідно до частини 2 статті 149 Кодексу законів України про працю за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення. У відповідності до положень частини 3 та 4 статті 149 Кодексу законів України про працю при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника; стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівнику під розписку.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем застосовано дисциплінарне стягнення відносно позивача у відповідності до положень законодавства з урахуванням обставин, зазначених в статті 149 Кодексу законів України про працю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. В. Щербаченко