Провадження № 2/161/747/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2017 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Царюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від простроченої суми та інфляційних збитків,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути суму заборгованості 353 212,13 гривень, з яких 3% річних від простроченої суми - 27 245,00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення - 325 967,13 гривень та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.
Позивач в судовому засіданні підтримала позов з підстав, викладених в позовній заяві. В подальшому в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судовому засіданні пояснила, що віддала позивачу все, що мала і більше не має можливості виконувати зобов'язання. В подальшому в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомляла, від неї до суду не надходило заяви про розгляд справи у її відсутності.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням суду від 15 квітня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 396 040,00 гривень боргу за договором позики та 2 571,80 гривень судового збору (а.с. 6-7).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 зобов'язання з повернення грошових коштів відповідно до рішення суду від 15 квітня 2014 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 353 212,13 гривень, з яких 3% річних від простроченої суми - 27 245,00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення - 325 967,13 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 532,13 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі - 3 532,13 гривень.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 зобов'язання з повернення грошових коштів відповідно до рішення суду від 15 квітня 2014 року належним чином не виконала. В результаті чого в неї, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 353 212,13 гривень, з яких 3% річних від простроченої суми - 27 245,00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення - 325 967,13 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову, стягнення на користь позивача виниклої заборгованості та судового збору.
Керуючись ст. ст. 11, 509, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212 - 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 3% річних від простроченої суми та інфляційних збитків - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 353 212,13 гривень заборгованості, виниклої внаслідок невиконання рішення суду від 15 квітня 2014 року, з яких 3% річних від простроченої суми - 27 245,00 гривень, індекс інфляції за весь час прострочення - 325 967,13 гривень.
Стягнути зОСОБА_2, мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 532,13 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко