11 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про розірвання договору купівлі-продажу,
за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня
в с т а н о в и л а:
У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк»), про розірвання договору купівлі-продажу.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 05 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, за якими ОСОБА_4 передав у власність ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку площею 0,0637 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 зобовʼязався сплатити за вказане вище нерухоме майно 306 849 грн.
Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. 05 листопада 2014 року та зареєстровано в реєстрі за № 4272.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 суттєво порушено умови договору, оскільки не сплачено повну вартість проданого житлового будинку та земельної ділянки, ОСОБА_4 просив розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та приватизованої земельної ділянки площею 0,0637 га, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, укладеного
05 листопада 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 4272, припинити зобов'язання за договором; зобов'язати ОСОБА_5 повернути житловий будинок.
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 05 листопада 2014 року між ОСОБА_4, від імені якого діяла - ОСОБА_8, та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та приватизованої земельної ділянки площею 0,0637 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, який посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Іопелем С.О. 05 листопада 2014 року та зареєстрований в реєстрі за № 4272.

Згідно п. 2.1 договору купівлі-продажу сторони домовились про ціну продажу домоволодіння за 306 849 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що за домовленістю сторін встановлено такий порядок розрахунків між ними із сплати ціни майна:

156 849 грн покупець сплачує в безготівковому вигляді, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Сторони своїми підписами під цим договором підтверджують факт сплати цього платежу за продане майно.

Решта суми у розмірі 150 000 грн буде сплачена покупцем продавцеві терміном до 17 год. 00 хв. 05 листопада 2014 року за рахунок коштів отриманих покупцем за кредитом у ПАТ АБ «Укргазбанк», у безготівковому вигляді, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Разом з тим, встановлено, що представник ОСОБА_4 -

ОСОБА_9 своєю заявою, яка посвідчена у нотаріальному порядку, підтвердила, що 05 листопада 2014 року одержала від ОСОБА_5 повний розрахунок за продані за договором купівлі-продажу житловий будинок з надвірними будівлями та приватизованої земельної ділянки площею 0,0637 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, 05 листопада 2014 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 022/11/2014/185, за умовами якого ОСОБА_5 отримав від ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитні кошти в розмірі 150 000 грн.

Згідно п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на придбання житлової нерухомості: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою:АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положення ч. 1 ст. 627 ЦК України визначають, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства(ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки встановили, що розрахунок за договором купівлі-продажу спірного домоволодіння ОСОБА_5 проведено у повному обсязі, обумовленому в договорі, а позивачем не доведено протилежного.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від

04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк», про розірвання договору купівлі-продажу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова