Справа № 157/954/17
Провадження №2/157/105/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

02 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 13 червня 2015 року біля 03 год. поблизу кафе «Вероніка», яке розташоване по вул. Ковельська в м. Камінь-Каширський ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на ґрунті особистих неприязних відносин вчинив суперечку з ним, яка переросла у його побиття. ОСОБА_2 умисно наніс йому множинні удари в обличчя кулаками, заподіявши середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило триманий розлад його здоровя, що потягло за собою необхідність оперативного втручання та завдало йому кількамісячних фізичних страждань

З приводу даної події за його заявою відкрито кримінальне провадження за № 0000210 за фактом нанесення йому тілесних ушкоджень середньої тяжкості, яке закрито за його заявою постановою від 26 листопада 2015 року.

Під час досудового розслідування на прохання відповідача та його обіцянку про добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди він відмовився від підтримання обвинувачення в суді.

Перед закриттям справи, відповідач частково відшкодував заподіяні йому збитки, решту пообіцяв відшкодувати в майбутньому в добровільному порядку. На його пропозицію, враховуючи, що внаслідок злочинних дій відповідача йому було заподіяно реально велику майнову шкоду внаслідок понесення значних грошових витрат на лікування та враховуючи завдану моральну шкоду, яка полягає у перенесеному ним фізичному болю, через нанесені йому тілесні ушкодження та душевних стражданнях, відповідач погодився на добровільне відшкодування решти завданої шкоди в майбутньому, про що написав письмову розписку, в якій зобовязувався протягом року, до 25 листопада 2016 року, сплатити йому на відшкодування заподіяної шкоди 25000 гривень. Строк погашення зобовязання заданою розпискою настав 26 листопада 2016 року. Однак до цього часу відповідач не виконав свого зобовязання, на його неодноразові усні прохання про відшкодування заподіяної злочином шкоди не реагує.

Вважає, що між ним та відповідачем з факту завдання йому майнової та матеріальної шкоди внаслідок умисного спричинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, виникло зобов'язальне правовідношення, яке має виконуватися належним чином відповідно до вимог цього Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно домовленості між ними відповідач зобов'язувався відшкодувати завдану шкоду до 25 листопада 2016 року.

На сьогоднішній день ОСОБА_2 добровільно борг не повернув.

Відповідач тривалий час умисно порушує свої зобов'язання, на його неодноразові усні прохання повернути борг не реагує. Тому, вважає що є всі підстави для стягнення боргу з ОСОБА_2 на його користь у примусовому порядку.

Оскільки строк виконання зобов'язання між ними було обумовлено до 25 листопада 2016 року, починаючи з 26 листопада 2016 року у нього настало право на вимогу щодо відшкодування матеріальних втрат, як кредитора, від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Збитки внаслідок інфляційних процесів та 3% річних від суми боргу в звязку з простроченням виконання зобовязання станом на 02 лютого 2017 року складають 2123,17 грн., які підлягають стягненню із відповідача.

У звязку з наведеним, посилаючись на окремі норми законодавства, просить стягнути із відповідача в свою користь суму боргу в розмірі 25000 грн. та інфляційні витрати і 3% річних внаслідок прострочення виконання зобовязання до дня прийняття рішення судом, судові витрати стягнути із ОСОБА_2

При розгляді справи позивач подав до суду заяву, де просить його позовну заяву до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без розгляду.

Відповідач та його представник проти заяви не заперечили.

Відповідно до ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 5-ти денний строк з дня її проголошення.

Головуючий: В. М. Гордійчук