_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5851/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

встановив:

20.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 09.06.2007 року між сторонами та зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 608. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з вересня 2015 року, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує, та просить шлюб розірвати. При цьому надала до суду довідку, стосовно того, що на цей час вона вагітна 20 неділь, батько її майбутньої дитини та позивач проживають однією сім'єю з жовтня 2016 року в зв'язку з чим наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У судовому засіданні 17.11.2016 року відповідач ОСОБА_2 заперечував проти задоволення позову, так як вважав, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, у зв'язку із чим просив надати сторонам строк для примирення. При цьому відповідач пояснив, що категорично не згодний із доводами, викладеними у позовній заяві, зокрема стосовно того, що спільне господарство не ведеться сторонами з 2015 року, оскільки лише з 11.09.2016 року відповідач з ініціативи позивача був змушений піти з подружнього дому.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 09.06.2007 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /до шлюбу Виноградова/ уклали шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 608, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 044547 /а.с. 6/.

29.05.2008 року народилася ОСОБА_3, актовий запис № 13, що слідує із свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 111815, виданого 05.06.2008 року Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 10/.

Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

В ході розгляду справи на виконання положень п. 10 Постанови Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, судом за клопотанням відповідача надавався сторонам строк на примирення строком до 10.03.2017 року.

За таких обставин, з урахуванням того факту, що матеріали справи містять заяву позивача про підтримання позовних вимог, а відповідач, повідомлений належним чином, до судового засідання не з'явився, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 158, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Виноградова/ ОСОБА_4, зареєстрований 09.06.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 608, які від шлюбу мають одну неповнолітню доньку, розірвати.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 /до шлюбу Виноградова/ ОСОБА_4, вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Рогинська».

Відповідачу після розірвання шлюбу залишити прізвище «Рогинський».

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.