У х в а л а

іменем україни

13 вересня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В., Іваненко Ю.Г.,Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, інфляційних витрат, трьох відсотків річних від простроченої суми, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ТОВ «Харків Екоресурс» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів, інфляційних витрат, трьох відсотків річних від простроченої суми.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачами послуг з вивезення побутових відходів на підставі публічного типового договору, опублікованого в засобах масової інформації газеті «Харьковские известия» від 27 листопада 2012 року.

20 листопада 2012 року між УДДПЗ «Укрпошта» та ТОВ «ХарківЕкоресурс» було укладено договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, за яким було здійснено доставку примірника газети за адресою проживання відповідачів.

Станом на 01 серпня 2015 року відповідачі не здійснили оплату за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів з 01 січня 2013 року по 31 липня 2015 року, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Просило стягнути з відповідачів заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 891,46 грн, з яких: 611,17 грн сума основної заборгованості, 263,36 грн інфляційні витрати, 16,93 грн - три відсотки річних від простроченої суми.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 13 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 646,38 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2017 року, рішення суду першої інстанції змінено.

Зменшено розмір інфляційних втрат, стягнутих солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» з 222,30 грн до 08,30 грн та загальну суму стягнення з 646,38 грн до 432,38 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України вирішено питання розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

У касаційній скарзі ТОВ «ХарківЕкоресурс» просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір заборгованості, апеляційний суд виходив із того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 певний час не проживали за місцем виконання договору. Заборгованість утворилась за період з 1 січня 2013 року по 31 липня 2015 року. Згідно представлених даних за 2013 рік позивачем нарахована плата щомісячно в сумі 09,08 грн за весь рік.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 20 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: А.В. Маляренко
Ю.Г. Іваненко
О.В. Ступак