Справа № 645/574/17
Провадження № 2-з/645/21/17
УХ В А Л А

Іменем України

09 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.

за участю секретаря судового засідання - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому просили стягнути з відповідача на їх користь заборгованість в розмірі 21631,68 грн.

Одночасно із позовом подали заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль бренд: ВАЗ, модель: 21101, рік: 2007, дата реєстрації: 31.08.2013, обєм двигуна: 1596 та квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обґрунтування заяви посилалися на те, що відповідач на протязі тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. 151 ЦПК України закріплено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України встановлений такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Представником позивача у заяві в якості майна, на яке належить накласти арешт вказано автомобіль ВАЗ, модель: 21101, рік: 2007, дата реєстрації: 31.08.2013, обєм двигуна: 1596, однак не надано доказів на підтвердження вартості зазначеного майна та належності його саме відповідачу ОСОБА_2

Також нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт, не є предметом спору у даній цивільній справі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому матеріали справи не містять доказів чи обґрунтування доводів представника позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятися від виконання такого рішення.

Клопотання про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими представник позивача вважає, що захист їх прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З огляду на те, що предметом позову є захист прав позивача шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в розмірі 21631,68 грн., а позивач, з метою виконання можливого рішення суду про задоволення позову, просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ, модель: 21101, рік: 2007, дата реєстрації: 31.08.2013, обєм двигуна: 1596 та квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що, вочевидь, не є співмірним із заявленими ПАТ КБ «ПриватБанк» вимогами, заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає як така, що не ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя -