Головуючий у 1 інстанції Гакуленко А.В.
Доповідач: Тимченко О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Папоян В.В., Корчистої О.І.,

за участю секретаря: Яворського О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року у цивільній справі за клопотанням Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Арбітражного суду Свердловської області від 09 грудня 2015 року у справі №А60-35919/2015 за позовом Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» м. Краматорськ, Україна до Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» м. Єкатеринбург, Російська Федерація про стягнення неустойки та за зустрічним позову Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» м. Єкатеринбург, Російська Федерація до Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» м. Краматорськ, Україна про стягнення неустойки ,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року у задоволені клопотання Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області від 09.12.2015 року у справі № А60-35919/2015 про стягнення з боржника Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» стягнуто 241342,52 руб. РФ в рахунок неустойки, 9567,20 руб. РФ в рахунок державного мита, відмовлено.

З зазначеною ухвалою не погодилось Публічне акціонерне товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування», подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування ухвали суду та ухвалення нової про задоволення їх клопотання у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду про розгляд справи арбітражним судом Свердловської області без належного повідомленням ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про час та місце розгляду справи, спростовуються матеріалами справи.

Представник ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать телефонограма № 656 від 20.02.2017 року, довідка про доставку електронного листа, оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» ( а.с.223,225,226 )

Представник ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив її відхилити.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, що не з'явились, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод», дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суд вважає, що апеляційна скарга задоволеною не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволення клопотання ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування» про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області від 09.12.2015 року у справі № А60-35919/2015, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду переконливих доказів щодо повідомлення ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про дату та час розгляду Арбітражним судом Свердловської області справи ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» м. Краматорськ, Україна до ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування» м. Єкатеринбург, Російська Федерація про стягнення неустойки та за зустрічним позову ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування» м. Єкатеринбург, Російська Федерація до ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» м. Краматорськ, Україна про стягнення неустойки. Саме за результатами розгляду цієї справи 09.12.2015 року зазначеним вище судом було ухвалено рішення, дозвіл на примусове виконання якого просить надати ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування»

Такий висновок суду є вірним та ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, рішенням Арбітражного суду Свердловської області 09.12.2015 року по справі № А60-35919/2015 в результаті заліку первісного та зустрічного позовів з Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» стягнуто 241342,52 руб. РФ - неустойки, 9567,20 руб. РФ в рахунок відшкодування витрат по сплаті державного мита.

Як вбачається із змісту вказаного рішення суду справа розгляд справи було проведено у відсутність відповідача - ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод».

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 396 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 396 ЦПК України, якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Законом строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) в інших випадках, встановлених законами України.

Порядок визнання і приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, у тому числі підстави для відмови у такому виконанні, врегульовано Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (надалі Нью-Йорська Конвенція) від 10 січня 1961 року та Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (надалі Київська угода), ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року.

Зазначені міжнародні угоди є обов'язковими для України та Російської Федерації.

Відповідно до статті V (п. b) Нью-Йорської Конвенції, у визнанні та приведенні у виконання іноземного арбітражного рішення може бути відмовлено у випадку, якщо сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд, або з інших причин не могла надати своє пояснення.

Аналогічна норма закріплена у статті 9 Київської угоди про Порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, відповідно до якої підставою для відмови є наявність доказів про те, що інша сторона не була повідомлена про процес.

Частиною 3 статті 253 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації передбачено, що в випадках, якщо іноземні особи, які беруть участь в справі, що розглядається арбітражним судом в Російській Федерації, знаходяться або проживають поза межами РФ, то такі особи повідомляються про судовий розгляд ухвалою арбітражного суду шляхом направлення доручення в установи юстиції або інший компетентний орган іноземної держави.

Відповідно до статті 5 Київської угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. При цьому взаємне надання правової допомоги включає вручення та пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема, проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручення про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, у яких просять допомогу, застосовують законодавство своєї держави.

Згідно матеріалів справи - витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» є юридичною особою, створеною за законодавством України, місцем його знаходження є: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, 2. Дані про наявність у цієї особи філій та представництв на території Російської Федерації відсутні.

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 253 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації та ст. 5 Київської Угоди при вирішенні питання про порядок направлення судових документів іноземній юридичній особі, яка бере участь в справі, слід виходити з того, що ці документи повинні направлятися в порядку судового дорученням в установи юстиції або інші компетентні органи іноземної держави, для вручення цих документів адресату.

Звертаючись до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області 09.12.2015 року, заявником в якості належного доказу повідомлення боржника про час та місце розгляду справи надавалися копія списку відправлень за кордон від 07.08.2015 року ( а.с.15), копія повідомлення про отримання листа від ( а.с.6), про те зазначені документи свідчать про повідомлення ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про наявність у суді справи, але не може вважатися належним повідомленням останнього про час та місце її розгляду саме 09 грудня 2015 року, коли було ухвалено судове рішення, яке у примусовому порядку просить допустити до виконання заявник.

З копії списку відправлень за кордон ( а.с. 15) вбачається що листи на адресу «Старокраматорський машинобудівний завод» направлялися заявником лише серпні 2015 року, зміст цих листів не визначений.

Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про відмову в задоволені клопотання ПАТ «Уральський завод тяжкого машинобудування» про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області 09.12.2015 року по справі № А60-35919/2015 про стягнення з боржника Публічного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» на користь Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» стягнуто 241342,52 руб. РФ в рахунок неустойки, 9567,20 руб. РФ в рахунок державного мита, оскільки розгляд справи проведено без належного повідомлення ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про дату та час розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновки суду про розгляд справи арбітражним судом Свердловської області без належного повідомленням ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про час та місце розгляду справи, спростовуються матеріалами справи є необґрунтованими.

Також не обґрунтованими є доводи апеляційної скарги проте, що факт належного повідомлення ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» про дату та час розгляду справи підтверджено текстом самого рішення Арбітражного суду Свердловської області , де зазначено, що ПАТ «Старокраматорський машинобудівний завод» приймало активну участь у розгляді справи, подавши позов до суду, після прийняття судом позову забезпечило явку представника в попереднє судове засідання , оскільки ці данні свідчать лише про наявність у суді справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовуються, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Уральський завод тяжкого машинобудування» відхилити.

Ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 31 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: В.В.Папоян

О.І. Корчиста