Справа № 464/2251/15 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/148/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31 березня 2016 рокуу справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_2, відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні приміщенні, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 31 березня 2016 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано накази ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2556-Ж-С від 14 грудня 2009 р. та № 456-Ж-С від 16 березня 2011 р. про оформлення права власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові.Визнано недійними та скасовано свідоцтва про право власності на квартиру № С-08713 від 14 грудня 2009 р., видане відділом приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова та свідоцтво № С-04180 від 16 березня 2011 р., видане відділом приватизації житлового фонду Галицького району м.Львові.Скасовано державну реєстрацію вказаних свідоцтв про право власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові.Зобовязано усунути перешкоди в користуванні належним ОСОБА_4 нежитловими приміщеннями з індексами 171, 172, 173, 174, 174а за адресою м. Львів, вул. Липова Алея, 9 шляхом виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_2 із вказаних приміщень та зобовязати їх не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні ними.

Дане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що суд прийшов до невірного висновку про те, що ОСОБА_4 є власником приміщень 171, 172, 173, 174, 174а за адресою м. Львів, вул. Липова Алея, будинок 9. Проте належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 є власником зазначених приміщень позивачем не надано та такі в матеріалах справи відсутні. Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений 20.03.2004 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за №1225 в матеріалах справи відсутній. Також, зазначає, що судом не було витребувано матеріали інвентаризаційної справи на спірні приміщення. Зазначають, що судом не враховано ряд обставин, які підтверджують законність набуття ОСОБА_8 та ОСОБА_2 права власності на квартиру №137 за адресою м. Львів, вул. Липова, Алея, буд. 9, а тому вимоги про їх виселення є безпідставними. Також, судом не взято до уваги заяву про застосування строків позовної давності. Також, позивач просить усунути перешкоди у користуванні пятьма приміщеннями, які площею не відповідають приміщенням зазначеним позивачем у позовній заяві.

В судове засідання окрім відповідача ОСОБА_2, його представника, представника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6 ОСОБА_7, решта осіб, що беруть участь у справі (їх представник) не зявилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності (відсутності їх представників) зважаючи на те, що особи, які беруть участь у справі повідомлялись належним чином про час та місце судового розгляду, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України та те, що інтереси частини осіб, що беруть участь у справі захищали їх представники.

Клопотання представника третьої особи ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про відкладення розгляду справи з підстав зайнятості у іншому судовому засіданні колегія суддів вважала необґрунтованим та таким, що до задоволення не підлягає, оскільки жодних доказів участі у іншому судовому засіданні представника третьої особи представлено не було; крім цього, навіть у випадку можливої участі у іншому судовому засіданні представником не наведено жодних доводів пріоритетності такого по відношенню до даного; окрім цього зважаючи на те, що вказана юридична особа (орган місцевого самоврядування) була повідомлена про судове засідання за значний проміжок часу, а саме 13.02.2017 року (повідомлення про вручення поштового відправлення а.с. 198), на думку колегії суддів, така взмозі була вжити організаційних заходів щодо участі їх уповноваженого представника у розгляді даної справи незважаючи на інші судові засідання. При цьому колегія суддів зважила і на тривале перебування справи у провадженні суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача та його представника на підтримання апеляційної скарги, представників позивача та третьої особи в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, вбачається, що суд, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 321, 328, 334, 316, 317, 319 ЦК України та задовольняючи позов, виходив з того, що позивачка ОСОБА_4 є власником приміщень на першому поверсі під літ.171, 172, 173, 174, 174а будинку № 9 на вулиці Липова Алея у місті Львові на підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень, посвідченого 20.03.2004 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за № 1225 та реєстрованого Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки в реєстровій книзі 21.04.2004 року за номером витягу 3396778, реєстраційний номер 5560119.Правочин, на підставі якого позивачка набула права власності на спірні приміщення не оспорений, недійсним не визнаний, право власності позивачки зареєстровано у встановленому законом порядку, відтак, набуття нею права власності є правомірним.Як вбачається із договору купівлі-продажу посвідченого 12.03.2007 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 позивач продала, а ОСОБА_6 купила належне позивачці приміщення на 1-му поверсі від 171 по 174, 174а, що в будинку № 9, розташованого на вул. Липова Алея у м.Львові. Відповідно до п.п. 2, 3 вказаного договору приміщення, що відчужується належало ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень посвідченого 20.03.2004 р. приватним нотаріусом ЛМНО за реєстраційним №1225 та зареєстрованого Львівським обласним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки 21.04.2004р. (номер витягу 3396778, реєстраційний номер 5560119), має загальну площу 81,6 кв.м. Однак, державна реєстрація права власності ОСОБА_6 на вказані приміщення не здійснена, у зв'язку із тим, що на вищевказану площу приватизована квартира № 137, яка належить ОСОБА_8 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № С-04180 від 16.03.2011 р. виданого ОСОБА_9 комунальної власності економічної політики ЛМР згідно з наказом № 456-Ж-С від 16.03.2011 р., що стверджується довідкою виданою Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №3/3811 від 01.04.2013 року на вищевказану площу приватизована квартира № 137, яка належить ОСОБА_8 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності № С-04180 від 16.03.2011 р. виданого ОСОБА_9 комунальної власності економічної політики ЛМР згідно з наказом № 456-Ж-С від 16.03.2011 р. Відтак, виходячи з положень ст.334 Цивільного кодексу України, право власності у ОСОБА_6 на спірні приміщення не виникло, а згідно даних державної реєстрації їх власником на даний час залишається позивачка, що стверджується відповіддю ОКП «БТІ та ЕО» №4391 від 23.09.2014р.Разом із тим, із витягу з протоколу № 6 спільного засідання профкому та адміністрації фірми «Галбуд» вбачається, що ОСОБА_8 було виділено квартиру за адресою м.Львів, вул. Липова Алея, 9/137 на сімю з двох осіб. 25 лютого 1997 року ОСОБА_8 було видано ордер на вселення у вказану квартиру, загальною площею 36,0 кв.м.Як вбачається із свідоцтва про право власності на квартиру № С-08713 від 14 грудня 2009 року таке видано про те, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та ОСОБА_2, загальна площа квартири становить 50,8 кв.м.Розпорядженням голови Сихівської районної адміністрації № 662 від 30.11.2010 року про впорядкування самочинного приєднання вільних суміжних приміщень до квартири № 137 будинку № 9 на вул. Липова Алея у місті Львові було погоджено самочинне приєднання вільних суміжних приміщень площею 6 кв.м. та 9, 4 кв.м. до квартири № 137 на вулиці Липова Алея, 9, після чого квартира складається з: коридорів 9, 4 кв.м. 5,4 кв.м., житлових кімнат 18, 6 кв.м., 17,1 кв.м., 16, 9 кв.м., кухні 6, 8 кв.м, ванни 3,3 кв.м. вбиральні 1,3 кв.м, загальна площа 78,8 кв.м. На підставі заяви відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_8, в якій останні просили оформити свідоцтво про право власності на вказану квартиру у звязку з приєднанням вільних суміжних приміщень кв. 137 на вул. Липова Алея, 9 16.03.2011 року ОСОБА_9 комунальної власності видано наказ № 456-Ж-С про оформлення відповідачам права власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м.Львові загальною площею 78,8 кв.м., на підставі якого видано свідоцтво № С-04180 від 16.03.2011 року про право спільної сумісної власності відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_2 на вище вказану квартиру.Враховуючи те, що позивачка правомірно набула право власності на спірні приміщення ще у 2004 р., право власності на які було зареєстровано у встановленому порядку, такі приміщення, маючи статус нежитлових приміщень, не могли у 2009 та 2011р. бути приєднані як вільні суміжні приміщення до квартири № 137 на вул. Липова Алея, 9 у м.Львові та передані у власність відповідачів в порядку приватизації, оскільки належали позивачці, суд приходить до висновку, що накази ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2556-Ж-С від 14 грудня 2009 р. та № 456-Ж-С від 16 березня 2011 р. про оформлення права власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові є незаконними, такими, що порушують право власності позивачки, а тому підлягають скасуванню, у звязку із чим скасуванню підлягають і свідоцтва про право власності на квартиру № С-08713 від 14 грудня 2009 р., видане відділом приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова та № С-04180 від 16 березня 2011 р., видане відділом приватизації житлового фонду Галицького району м.Львові та державна реєстрація вказаних свідоцтв про право власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові.Враховуючи те, що позивачка як повноправний власник спірних приміщень вправі володіти, користуватись та розпоряджатись належним їй майном, чому створені перешкоди внаслідок зайняття спірних приміщень відповідачами та оформлення права власності всупереч встановленому законом порядку, відтак, суд приходить до висновку, що позов в частині усунення таких перешкод також підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду вимогам закону не відповідають.

Як вбачається зі матеріалів справи, зокрема, позовної заяви (Т.1 а.с. 1-3), заяви про збільшення позовних вимог Т.1 а.с. 100-105), клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача (Т.1 а.с. 174-175), ухвали суду від 28.10.2015 року про залишення позову без розгляду (Т.1 а.с. 176), а, також, журналу судового засідання від 28.10.2015 року (Т.1 а.с. 177-181), позивачем ОСОБА_4 було заявлено даний позов з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2556-Ж-С від 14 грудня 2009 р. та № 456-Ж-С від 16 березня 2011 р. про оформлення права власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові.Визнання недійними та скасування свідоцтв про право власності на квартиру № С-08713 від 14 грудня 2009 р., виданого відділом приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова та № С-04180 від 16 березня 2011 р., виданого відділом приватизації житлового фонду Галицького району м.Львові.Скасування державної реєстрації вказаних свідоцтв про право власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові.Зобовязання усунення перешкод в користуванні належним ОСОБА_4 нежитловими приміщеннями з індексами 171, 172, 173, 174, 174а за адресою м. Львів, вул. Липова Алея, 9 шляхом виселення ОСОБА_8 та ОСОБА_2 із вказаних приміщень та зобовязання їх не чинити перешкод ОСОБА_4 у користуванні ними. Відповідачами при цьому у згаданій заяві були визначені ОСОБА_8, ОСОБА_2, відділ приватизації державного житлового фонду Галицького району м.Львова, ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки». Згодом ухвалою суду від 28.10.2015 року задоволено клопотання представника позивача та позов в частині вимог до відповідача ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради залишено без розгляду, після чого вказаний орган залучено до участі у справі як третю особу.

При цьому рішенням суду позов задоволено повністю та зокрема, і визнано незаконними та скасовано накази вказаного органу місцевого самоврядування, що не був відповідачем ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради № 2556-Ж-С від 14 грудня 2009 р. та № 456-Ж-С від 16 березня 2011 р. про оформлення права власності на квартиру № 137 в будинку № 9 на вул. Липова Алея у м. Львові. Крім цього, решта вимог задоволені враховуючи задоволення згаданих двох, оскільки інші прямо повязані та фактично випливали із двох перших вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспрюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, що беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до вказаних норм закону позивач звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами). Разом з тим і суд зобовязаний розяснити позивачу наслідки подання позову до неналежного відповідача (відповідачів) та його право подати клопотання про залучення належного, заміни неналежного належним, тощо. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача (чи при його відсутності) задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, якої такий прямо стосується (належного відповідача).

Зважаючи на вказане слід вважати, що суд, розглянувши та задовольнивши позовні вимоги про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування без його участі як відповідача, прав, обовязків та інтересів якого прямо стосуються вказані, прийняті ним рішення порушив вимоги закону та таке рішення в силі залишатись не може та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові у згаданій частині вимог.

Зважаючи на вказане, а саме відмову у задоволенні вказаних вимог, не підлягають до задоволення і решта позовних вимог, оскільки задоволення таких прямо залежить від задоволення згаданих двох, тому у задоволенні решти позову, також, слід відмовити.

Враховуючи вказане слід задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31 березня 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_2, відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району м. Львова, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», треті особи ОСОБА_9 комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування наказів, скасування державної реєстрації та усунення перешкод в користуванні приміщенні відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_12