АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1679/17 Головуючий 1 інст. - Бондарєва І.В.
Справа № 645/216/16-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Кіпенка І.С., Шаповал Н.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Харківводоканал»

на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року

за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

в с т а н о в и в:

22 січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1, є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1, однак не сплачує вартість цих послуг, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 7129,78 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2006 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 3382,88 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2011 року по 31 рудня 2015 року у розмірі 2179, 94 грн.; інфляційні витрати у розмірі 1419,46 грн.; 3% річних від простроченої суми у розмірі 147,50 грн., яку просив стягнути з відповідача.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 164 грн. 12 коп., заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 516 грн. 73 коп., інфляційні витрати у розмірі 473 грн. 15 коп. та 3% річних від простроченої суми у сумі 49 грн. 17 коп., а всього стягнуто 1203 грн. 17 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 222 грн. 42 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, КП «Харківводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та в цій частині ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» додатково заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 вересня 2006 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 3218 грн. 76 коп., заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 березня 2011 року по 31 грудня 2015 року у розмірі 1663 грн. 21 коп., інфляційні витрати у розмірі 946 грн. 31 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 98 гр. 33 коп., а всього за надані послуги з централізованого водопостачання 3382 грн. 88 коп., заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення 2179 грн. 94 коп., інфляційні витрати у розмірі 1419 грн. 46 коп. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 147 грн. 50 коп.

В іншій частині рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 4881, 97 грн. необґрунтованим і винесеним з неповним з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з положень статті 162 ЖК України, пункту 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та тих обставин, що відповідачем було порушено право позивача на отримання плати за надані послуги, проте позивачем без поважних причин пропущена позовна давність, про застосування якої просить відповідач.

З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, інших осіб не має, що підтверджується довідкою ЖК «Прогрес» № 24 від 25.05.2016 року (а.с. 39).

Водопостачання та водовідведення в будинку, де мешкає відповідач, здійснюється централізовано.

З січня 2013 року плата за надані послуги водопостачання та водовідведення нарахована позивачем на трьох осіб, які мешкають за адресою: АДРЕСА_1.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає троє осіб, не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Згідно бази даних КП «Харківводоканал» за зазначеною адресою особовий рахунок відкритий на ім'я ОСОБА_1, житлово-комунальна субсидія та пільга не надаються.

Відповідно до розрахунку, який був наданий позивачем, заборгованість розрахована із урахуванням проживання у квартирі трьох осіб на підставі довідки № 57 від 30 вересня 2016 року, виданої Житловим кооперативом «Прогрес» за зазначеною адресою зареєстрований та постійно мешкає ОСОБА_1, разом з ним проживає, але не зареєстрована цивільна дружина та донька. При цьому позивач посилається на акт КП «Харківводоканал» Департаменту збуту від 06 квітня 2015 року, в якому зазначено, що на даній житловій площі проживає 3 особи. Зазначений акт підписаний представником КП «Харківводоканал» та головою ЖК «Прогрес» ОСОБА_2 (а.с. 36-37).

Однак, як зазначено у пункті 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

За таких підстав, акт, на який як на підставу доказу проживання у квартирі відповідача трьох осіб посилається позивач, складений із порушенням вищезазначених вимог.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Харківводоканал» - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.С. Кіпенко

Н.М. Шаповал