СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр.№4-с/759/62/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Київ

Святошинський районний суду міста Києвау складі:

головуючого судді - Войтенко Ю.В.,

за участі секретаря - Самчик І.М.,

без участі сторін,

розглянувши скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Лисенка Володимира Олександровича на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» - Лисенко В.О. звернувся до суду зі скаргою на постану державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Желтікової О.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві. Представник скаржника просить визнати рішення державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Желтікової О.А. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 52327671 від 25.11.2016 року неправомірним, скасувати постанову державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Желтікової О.А. про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 52327671 від 25.11.2016 року та зобов'язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Желтікову О.А. поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/759/553/14 від 18.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість в сумі 22 654 грн. 55 коп.

В скарзі представник скаржника зазначає, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 2/759/553/14 від 18.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість в сумі 22 654 грн. 55 коп. 25.11.2016 року державним виконавцем Желтіковою К.І. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Державний виконавець керувався п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», майно на яке згідно закону можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Скаржник із зазначеною постановою не погоджується, оскільки вважає, що вона є неправомірною та має бути оскарженою судом.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про його час і місце повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подано заперечення на скаргу в якій вона також просить, у зв'язку з великою завантаженістю провести судове засідання без участі державного виконавця. В запереченні державний виконавець зазначила, що всі дії державного виконавця по виконанню виконавчого провадження № 52327671 за виконавчим листом Святошинського районного суду м. Києва № 2/759/553/14 від 18.04.2014 року щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» боргу у розмірі 22654,55 грн., здійсненні у відповідності та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Божник ОСОБА_5 також в судове засідання не з'явилась, до суду повернулась судова повістка без вручення, із позначкою поштового відділення «повертається за закінченням терміну зберігання», тому суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Державний виконавець, відповідно до вимог ч. 1. ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб; вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст. 11 цього Закону).

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

У відповідності до ст. 387 ЦПК України, за результатами скарги учасника виконавчого провадження, поданої в порядку ст. 383 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимоги заявника та усунути порушення.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2014 року з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» стягнуто заборгованість в сумі 22 425, 15 грн. (а.с. 64-66). 25.04.2014 року позивачем було отримано виконавчий лист (а.с. 67).

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Желтіковою О.А. від 25.11.2016 р., виконавчий лист №2/759/553/14 від 18.04.2014 р. повернутий стягувачеві, у зв'язку із тим, що у результаті вжитих виконавцев заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (а.с. 72).

Копію постанову про повернення виконавчого документа скаржник отримав 01.12.2016 року (а.с. 73).

Згідно з ч.1 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вжити передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. А відповідно до частини 2 цієї статті, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення ( у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом).

В частині 4 цієї ж норми Закону передбачено, що про повернення стягувачеві виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Під час розгляду скарги державним виконавцем були надані суду докази виконання вимог вищевказаних норм.

Дії старшого державного Желтікової О.А. по виконанню виконавчого листа №2/759/553/14 від 18.04.2014 р. є правомірні, оскільки нею у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" було вчинено всіх необхідніх заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача, в тому числі виносилася постанова 01.11.2016 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; виходом державного виконавця 22.11.2016 р. за адресою: АДРЕСА_1, майна, належного боржнику, не виявлено, про що складено відповідний акт; згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об'єкти нерухомого майна за боржником не значаться; згідно відповіді ДПІ Святошинського р-ну м. Києва від 05.11.2016 р. наявність джерел доходів та банківських рахунків в установах банків боржника ОСОБА_5 відсутнє; згідно відповіді Пенсійного фонду України від 02.11.2016 р. джерел та отримання пенсії за боржником ОСОБА_5 не виявлено. Вказане підтверджується і копією виконавчого провадження ВП № 52327671.

Таким чином, при вказаних обставинах не має законних підстав й для скасування постанови старшого державного виконавця від 25.11.2016 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 2, 6, 11, 18, 19, 49, 51, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 14, 209-210, 223, 293, 294, 383, 387,388 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні скарги представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Лисенка Володимира Олександровича на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Войтенко