Провадження № 2/234/4332/17
11 вересня 2017 року Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Пікалової Н.М.,
при секретарі Романенко К.П..
за участю позивачки ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей без згоди батька, -
В провадження Краматорського міського суду надішла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей без згоди батька.
В позові зазначено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем у період з 2008 року по 2015 рік. Від шлюбу маютьо дітей ОСОБА_3, який народився 07.08.2008 року, ОСОБА_4, яка народилася 08.10.2013 року.
На теперішній час вона одружена з іншим чоловіком. Відповідачу діти не потрібні, він не цікавиться їхнім життям, розвитком, здоровям. Матеріальної допомоги не надає, аліментів не сплачує. Вона з дітьми зареєстрована за адресою на непідконтрольній українські владі території. Час від часу відповідач дзвонить з невизначених номерів. Вона просить його надати дозвіл на вивіз дітей, а у відповідь чує лише відмови. Крім того, їх син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно потребує консультацій лікарів, так як у нього вроджена слоїста катаракта, лімбальні шви. Псевдофакія після факоаспірації вродженої слоїстої катаракти зі зберіганням задньої капсули. 26.11.2015 року дитину прооперували. На теперішній час необхідні постійні консультації та огляд лікарів. Відповідачу нічого не треба. Все лягло на плечі позивачки. І невідомо, куди доведеться везти дитину, щоб врятувати зір. Вона має намір вивозити дітей на оздоровлення, відпочинок, для обстеження до лікарень та медичних центрів, але не зможу заїхати до свого місця мешкання. Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, який народився 07.08.2008 року, та ОСОБА_4, яка народилася 08.10.2013 року на тимчасові в'їзди на територію проведення антитерористичної операції та на виїзди/ в'їзди з указаної території на територію України, у її супроводі, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 3 роки.
Позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з'явилися за невідомими суду причинам, про день, час і місце слухання повідомлялися у порядку ст.76 ЦПК України.
Суд, згідно до ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі.
Суд, вивчивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони у справі (а.с. 11, 28) з 26.09.2008 р знаходилися у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16.06.2015 року.
Від шлюбу мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 13, 14). Після розірвання шлюбу діти мешкають разом із позивачкою.
Після укладення шлюбу 09.11.2016 року ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_1. (а.с. 10)
З наданої копії картки історії розвитку дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно потребує консультацій лікарів, так як у нього вроджена слоїста катаракта, лімбальні шви. Псевдофакія після факоаспірації вродженої слоїстої катаракти зі зберіганням задньої капсули(а.с. 15-25).
Відповідно до ст.141 ч.1 Сімейного Кодексу України мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, не зважаючи на те чи перебували вони в шлюбі чи ні.
Відповідно до ч.2 ст.141 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг прав по відношенню до дитини.
Згідно ст.157 Сімейного Кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має право перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ст.159 Сімейного Кодексу України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, а також якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, інший з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку. Стану здоров'я дитини, поведінки батька, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересам дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Згідно ст.154 ч.2 Сімейного Кодексу України батьки можуть звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.
Згідно ст.16 ч.2 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересу може бути, зокрема, припинення дії, що порушує право, а також інший спосіб, що встановлений законом.
У відповідності до ст.ст.150 ч.2, 155 ч.1 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла 16 років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права пересування лише у випадках, встановлених законом.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що малолітні діти ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на даний час проживає разом з позивачкою, батько дитини матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не приймає участі у їх вихованні, відповідач відмовляґється надати дозвіл на виїзд дітей.
Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: якщо другий з батьків є іноземцем або особою без громадянства, що підтверджується записом про батька у свідоцтві про народження дитини, та який (яка) відсутній у пункті пропуску; якщо у паспорті громадянина України для виїзду за кордон, з яким перетинає державний кордон громадянин, який не досяг 16-річного віку, або проїзному документі дитини є запис про вибуття на постійне місце проживання за межі України чи відмітка про взяття на консульський облік у дипломатичному представництві або консульській установі України за кордоном; у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: свідоцтва про смерть другого з батьків; рішення суду про позбавлення батьківських прав другого з батьків; рішення суду про визнання другого з батьків безвісно відсутнім; рішення суду про визнання другого з батьків недієздатним; рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків; довідки про народження дитини, виданої відділом реєстрації актів цивільного стану, із зазначенням підстав внесення відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (під час виїзду дитини за кордон у супроводі одинокої матері).
Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини на територію проведення антитерористичної операції, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини тимчасового перебування, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог в наданні дозволу на виїзд малолітніх дітей без згоди їх батька.
Керуючись Законом України „Про порядок виїзду з України та виїзду в України громадян України", Правилами перетинання державного кордону громадянами України, що затверджені Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995р, ст.ст.10, 11, 60, 76, 174, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Краматорської міської ради, про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей без згоди батька- задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасові в'їзди на територію проведення антитерористичної операції та на виїзди/ в'їзди з указаної території на територію України, неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у супроводі їх матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на 3 роки.
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя:

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті й надруковано в одному екземплярі.

Суддя: