Справа № 546/1108/16-ц
Провадження № 2/546/82/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року селище Решетилівка
Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого-судді Беркути Л.Г.
при секретарі Захарченко Л.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Решетилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-
У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, посилаючись на наступне.
04 вересня 2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 70. Від спільного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення сільського господарства. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери. Вихованням та піклуванням малолітньої доньки ОСОБА_3 займається ОСОБА_1 Позивач та відповідач мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а тому вона просить шлюб між ними розірвати та визначити місце проживання дитини разом із нею.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 19)
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення у Всеукраїнській громадсько-політичній газеті «Зоря Полтавщини» №21-22 від 14 лютого 2017 року (а.с.33)
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 04 вересня 2010 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пилипенко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 70, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КЕ № 072071, виданим 04 вересня 2010 року. (а.с. 3)
Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Виконавчим комітетом Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, серія І-КЕ № 221457 від 19.05.2015 року, актовий запис № 05. (а.с. 4)
Судом встановлено, що сторони мають різні погляди на життя, зовсім по різному оцінюють ті чи інші життєві ситуації. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої морально-психологічної атмосфери. Позивач постійно слідкує за станом здоров`я та розвитком дитини, займається її вихованням і піклуванням, тобто створенням належних соціально-побутових умов проживання для нормального психічного та фізичного розвитку дитини. Ведення спільного господарства, спільне проживання між позивачем та відповідачем припинено з січня 2015 року. Примирення, подальше спільне проживання і збереження шлюбу між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання.
У частині 3 статті 105 СК України зазначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.
Згідно ст.112 СК України суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із подружжя, що встановлено судом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.
Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до принципу, затвердженого ст. 6 Декларації про права дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.
Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Зважаючи на наведене, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом із матір'ю, при цьому суд враховує, що дитину, яка є малолітньою та не досягла навіть двох років, недоцільно розлучати з матір'ю, оскільки це негативно може вплинути на психічний стан та розвиток ОСОБА_3
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Керуючись ст. 6 Декларації про права дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, ст.ст. 10.11,60,209,212,215,218 ЦПК України, ст.ст. 110-112,161 Сімейного Кодексу України, суд,
Шлюб, укладений 04 вересня 2010 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Пилипенко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області 04 вересня 2010 року, актовий запис № 70 розірвати.
Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з її матір`ю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Решетилівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його отримання сторонами, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: