УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про розірвання договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати договір № 487032 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, укладений 01 листопада 2015 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі - ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»).

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на порушення відповідачем п. 2.1.4 вказаного договору, а саме на припинення подачі гарячої води з 15 квітня 2013 року; при цьому постачальник відмовився виконати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 червня 2014 року, яким на нього покладено зобов'язання щодо поновлення безперебійного постачання гарячої води до квартири.

Посилаючись на те, що вказані порушення є істотними та такими, що позбавляють його необхідних санітарно-гігієнічних умов для проживання, ОСОБА_4 просив задовольнити позов.

Позивач вказував, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 квітня 2016 року договір про постачання теплової енергії змінено, виключивши з нього п. 2.1.4 щодо обов'язку постачальника постачати гарячу воду до квартири позивача.

Врахувавши вказані обставини, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2016 року у цій справі було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про розірвання договору.

У вересні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд цього рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що рішення апеляційного суду від 26 квітня 2016 року про зміну договору, яке було покладено в основу рішення суду першої інстанції від 25 травня 2016 року, було скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 вересня 2016 року, а тому обов'язок ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» щодо постачання гарячої води до його квартири не припинений.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада

2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

В порядку перегляду за нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 травня 2016 року скасоване та ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_4

Розірвано договір № 487032 про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання, укладений 01 листопада 2005 року між відкритим акціонерним товариством «Миколаївська теплоелектроцентраль» та ОСОБА_4

Вирішено питання про розподіл судового збору.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» задоволено, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 листопада

2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про розірвання договору суд першої інстанції виходив з доведеності факту припинення постачання ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» гарячої води до квартири позивача, дійшовши висновку, що це є істотним порушенням умов договору, оскільки позивач позбавлений права користування житлово-комунальною послугою, яка передбачена законом та умовами укладеного договору, а тому наявні підстави для розірвання договору, незалежно від виконання відповідачем договору в частині постачання теплової енергії для опалення.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, керуючись вимогами Закону України «Про теплову енергію», Закону України «Про комунальні послуги», Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», та виходив з того, що ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», яке здійснює централізоване теплопостачання у м. Миколаєві, з 15 квітня 2013 року припинило подачу гарячої води побутовим споживачам, у тому числі і до будинку, в якому проживає позивач, на підставі урядових постанов, рішень та розпоряджень інших компетентних органів з питань теплопостачання, у зв'язку з кризовими явищами в економіці, які викликали необхідність зменшення обсягів споживання газу теплопостачальними та теплогенеруючими підприємствами в опалювальних сезонах 2013-2016 років, а також врахувавши, що заявник не звертався з вимогою про укладення договору з ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про надання послуг з теплопостачання без послуги подачі гарячої води, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність вини відповідача у невиконанні зобов'язання, передбаченого договором.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

О.В. Попович