Справа № 212/3723/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Пустовіта О.Г.,

при секретарі Конограй В.В.,

розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача, просила розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2. Шлюб зареєстрований 19 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис за № 336. Від спільного життя мають синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сім'я з відповідачем не склалась через відсутність взаємопорозуміння в сім'ї. Намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, в них різні погляди на сімейні цінності, розбіжності в інтересах та в поглядах на життя. Як наслідок з червня 2016 року сімейні стосунки припинені.

Позивачка надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, вимоги підтримала, просила розірвати шлюб.

Відповідач проти розірвання шлюбу на заперечував, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 2004 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис за № 336. Від спільного життя мають синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки.

Згідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до роз'яснень п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини.

З урахуванням викладеного, суд 12 вересня 2016 року надав подружжю строк на примирення - терміном шість місяців, за спливом якого позивачка ОСОБА_1 не відмовилась від позовних вимог, а відповідач ОСОБА_2 визнав позов.

Враховуючи те, що примирення подружжя протягом призначеного судом строку не відбулося, а також те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, не заперечує проти його задоволення, не аргументує можливості збереження сім`ї, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому підлягає задоволенню.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" розірвання шлюбу, здійснене судом після набрання чинності цим Законом, не підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану. У таких випадках, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (частина третя статті 115 Сімейного кодексу України).

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Позивачка ОСОБА_1 у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з "ОСОБА_1" на " ОСОБА_2".

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві ОСОБА_1 просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «ОСОБА_2».

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність після розірвання шлюбу залишення позивачці прізвища " ОСОБА_2".

На підставі наведеного, повно та всебічно з'ясовувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, здійснивши заходи до примирення подружжя, суд дійшов висновку, що сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, вони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя.

На підставі ч. 3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь позивача: судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 24, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 19 червня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено запис за № 336.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд на протязі десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. Г. Пустовіт