У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

з участю секретаря - Кузьменко А.М.

розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейсон Ентертеймент» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заборону використання знаку для товарів і послуг, стягнення збитків та зобов'язання опублікування судового рішення,

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває на розгляді вищезазначена цивільна справа. Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і знаходяться у них або інших осіб на суму 250 000,00 грн., зокрема, але виключно, на: квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3; машину марки ГАЗ, модель 3302-415, 2005 року випуску, дата реєстрації 29.04.2017 року, що належить ОСОБА_3; машину марки Volkswagen, модель Transporter, 2003 року випуску, дата реєстрації 22.04.2016 року, що належить ОСОБА_1 Свою заяву обґрунтував тим, що одна з позовних вимог позивача полягає у стягненні з відповідачів солідарно на користь товариства збитків (упущеної вигоди) за порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг, у розмірі 250 000,00 грн. Крім того, навіть після подачі даного позову, відповідачі продовжують використовувати позначення, що схожі зі знаком для товарів і послуг позивача. Вони недобросовісно користуються своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду даної справи, що полягає у подачі ОСОБА_2 в лютому 2017 року позову до Солом'янського районного суду м. Києва позову про визнання недійсним договору передачі прав на знак для товарів і послуг з явно надуманих підстав та з пропуском строку позовної давності. Безуспішно спробували за подібною схемою затягнути розгляд та вирішення іншої справи в Дніпровському районному суді м. Києва. Вважає наявними наміри відповідачів утруднити виконання рішенні у даній справі або зробити його виконання неможливим в разі задоволення позову, так як за такий тривалий час, коли рішення у справі набере законної сили, відповідачі зможуть відчужити наявне у них на праві власності майно та грошові кошти.

Перевіривши документи надані представником позивача до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час реалізації рішення суду у конкретній справі.

В даному випадку вимоги, викладені в заяві про забезпечення позову, є не конкретизованими.

Крім того, сторона позивача просить накласти забезпечення позову на відповідачів в розмірі 250 000,00 грн. (солідарне стягнення), тоді як вказує майно лише двох відповідачів - квартиру та автомобіль ОСОБА_3, та автомобіль ОСОБА_1

Відсутня і оцінка вказаного рухомого та нерухомого майна, що перешкоджає суду перевірити співвідношення розміру позовних вимог з розміром майна.

Відсутні докази і несумлінності дій відповідачів. В даному випадку заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях. Посилання на інші справи не є підставою для забезпечення позову, оскільки являється суб'єктивним правом особи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мейсон Ентертеймент» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про заборону використання знаку для товарів і послуг, стягнення збитків та зобов'язання опублікування судового рішення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: