Справа № 417/4136/17
Провадження № 2/417/219/17
РІШЕННЯ

Іменем україни

(заочне)

"25" вересня 2017 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Дідоренко А.Е.

за участі секретаря Колеснік В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Марківка Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

19.05.2017 позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями №138 по вул.Вишневій (Енгельса) в смт Марківка Марківського району Луганської області.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що на праві приватної власності йому належить житловий будинок з надвірними будівлями №138, який розташований по вул. Вишнева(Енгельса) в смт Марківка Марківського району Луганської області , що підтверджується договором дарування , посвідченим державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори від 14.08.1990 року та зареєстрований в реєстрі за №763,витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та технічним паспортом.

З його дозволу в даному житловому будинку була зареєстрована дружина його сина ОСОБА_3 ОСОБА_2. Сімейне життя в них не склалося і вони розлучилося, що підтверджується рішенням Марківського районного суду від 28.01.2016 року. Відповідач ОСОБА_2 в жовтні 2015 року залишила житло і в ньому не проживає. Її особисте майно в житловому будинку відсутнє, участі в утриманні будинку не приймає, вона має інше постійне місце проживання .Такі дії відповідача свідчить про втрату інтересу до цього житла .

Реєстрація відповідача на даний час створює для нього, як власника, певні труднощі, навіть при оформленні субсидії за користування комунальними послугами. Відповідач продовжує бути зареєстрованою в його житловому будинку , але фактично в ньому не проживає більше півтора року, то понад встановлені законодавством терміни ,тим самим порушує його права на власний розсуд розпоряджатись належним йому житловим будинком.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.57).

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надав заяву в котрій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.58).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася - через оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України" на веб-сайті Марківського районного суду, оскільки місце перебування відповідача невідоме. Клопотань чи заперечень суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому зі згоди представника позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

25 вересня 2017 року, згідно ст.225 ЦПК України, без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи з занесенням до журналу судового засідання.

В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та визначив до них правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями №138 по вул.Вишневій (Енгельса) в смт Марківка Луганської області, що підтверджується договором дарування , посвідченим державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори від 14.08.1990 року та зареєстрований в реєстрі за №763 (а.с.4-5) , витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6) та технічним паспортом(а.с.7-10).

ОСОБА_1 на праві власності належить:

-земельна ділянка площею 0,1500 га по вул.Енгельса,138 в смт Марківка Луганської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку ЛГ № 077119 виданий 12.08.2005 року (а.с.11);

-земельна ділянка площею 0,2360 га по вул.Енгельса,138 в смт Марківка Луганської області, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку ЛГ № 077120 виданий 12.08.2005 року (а.с.12).

Згідно домової книги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за вказаною адресою з 01.11.2010 року (а.с.15), на день звернення з позовом до суду відповідач зареєстрована за цією ж адресою про що свідчать відомості адресно - довідкового підрозділу (а.с.36).

Згідно квитанцій про оплату за електроенергію та за природний газ протягом 2016-2017 років позивач ОСОБА_1 оплачував комунальні послуги (а.с.16-20).

Згідно рішення Марківської селищної ради Марківського району Луганської області сьомого скликання №04-12/2016 вул.Енгельса в смт Марківка перейменовано на вул.Вишнева .

Суд, дослідивши письмові заяви свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили , що дійсно ОСОБА_2 з жовтня 2015 року до теперішнього часу не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки виїхала на постійне місце проживання в Донецьку область. Їм цей факт відомий, оскільки вони мешкають по сусідські з позивачем(а.с.52,54).

Таким чином судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що регулюються главою 28,32 Цивільного кодексу України "Право власності на житло" та "Право користування чужим майном".

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено між власником та членом сімї або законом.

Отже, суд вважає, що позивач має право вимагати визнання відповідача таким, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки вона більше року не проживає за вказаною адресою, та не користується житловим приміщенням, що засвідчили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (сусіди)

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір згідно квитанції №0.0.767018642.1 від 17.05.2017 року (а.с.1) в сумі 640,00 гривень, але ж з заявою про стягнення судового збору з відповідача на його користь позивач не звернувся.

На підставі викладено, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 386,391,405 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,197, 213-215,291,292,294,296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком з надвірними будівлями №138 по вул. Вишневій (Енгельса) в смт Марківка Марківського району Луганської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Марківський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Е.Дідоренко