Справа № 191/5754/16-ц
Провадження № 2/191/557/17
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря Каліневич Ж.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрзалізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачем повторно було заявлено відвід головуючому судді з аналогічних підстав, посилаючись на те, що суддя Прижигалінська Т.В. тричі приймала неправосудні рішення за його позовами до ПАТ «Укрзалізниця», що свідчить про опосередковану зацікавленість судді по даній справі, яка заключається в неприязних стосунках з ним, тому в обєктивності та неупередженості судді є незаперечні сумніви та докази в прийнятті неправосудного рішення. Так, 24.09.2012 року прийнято неправосудне рішення, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 12.12.2012 року було скасовано і ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог. Судове рішення від 25.12.2012 року було скасовано ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.03.2013 року. Його звернення до судді з приводу надання розяснень з прийнятих нею судових рішень, згідно ст.. 221 ЦПК України, залишалися без відповідей по суті. Ці дії судді виконувались умисно, свідомо виносячи неправосудне рішення по справі, що є додатковою підставою для виявлення недовіри судді і заявлення їй відводу по даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України.

Представник відповідача проти даної заяви заперечував, оскільки доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи, опосередкована заінтересованість судді по даній справі нічим не підтверджується. Але з метою недопущення затягування розгляду справи вважаю доцільним вирішити дане питання на розсуд суду.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участь у справі і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до глави 7 розділу ІІІ ЦПК України суд після розгляду справи та ухвалюючи по суті рішення у справі, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Крім того, відповідно до норм ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржувати ухвалені судом рішення в апеляційному та касаційному порядку.

В розумінні норм ЦПК України скасування або зміна судових рішень не свідчить про наявність зацікавленості судді під час розгляду іншої справи. Порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи та ухвалення рішень встановлюється виключно судом апеляційної та касаційної інстанцій. Доводи позивача з приводу ухвалених суддею рішень є лише його субєктивною думкою. Також посилання позивача на те, що дії судді при розгляді справ є умисними, упередженими та такими, що здійснювались для своїх особистих потреб, є необґрунтованими, надуманими та безпідставними. Крім того, повторно заявлений відвід головуючому судді з тих же підстав є зловживанням позивачем своїх процесуальних прав.

За таких обставин викладені позивачем доводи не є підставою для задоволення його заяви про відвід судді.

Але, згідно рішення ЄСПЛ від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків. Виходячи з основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції, повинна визначатися за критеріями субєктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та обєктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо наявності довіри до суду, з метою запобігання подальшим сумнівам в обєктивності та неупередженості судді та недопущення подальшого здійснення тиску на суддю з боку сторони позивача у цивільній справі, головуючий вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви позивача про відвід судді Прижигалінської Т.В. відмовити.

Заявлений самовідвід судді Прижигалінської Т.В. задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укрзалізниця» регіональна філія «Придніпровська залізниця» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди передати до канцелярії суду для передачі на розгляд іншому судді в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Т. В. Прижигалінська