АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Цимбал І.К.
№22-ц/796/6030/2017 Доповідач Кравець В.А.
Справа №753/706/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.,

за участю секретаря Синявського Д.В

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника заявника Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - Пеньківської Катерини Віталіївни на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_4 до Відкритого акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Борозинець Юліана Георгіївна про визнання договорів недійсними та зобов'язання вчинити дії та

за зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 рокуПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд із заявою, в якій просило визнати поважною причину пропуску строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Мотивувало заяву тим, що у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» тривалий час проводилися зміни в організаційній структурі Київської регіональної дирекції, у структурному підрозділі, який супроводжує роботу з виконавчими документами, за цей час змінювалися працівники (звільнення, переведення), а тому справи виконавчого провадження неодноразово передавалися на виконання від одного працівника до іншого. Крім того, у 2013 році відбулося територіальне переміщення вищевказаного структурного підрозділу з матеріалами справ виконавчого провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року у задоволенні заяви - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, представник заявника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Пеньківська К.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції, поновити строк пред'явлення виконавчого листа 2-5479/10, виданого 13.01.2017р. на ім'я ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що тільки 13 січня 2017 року представником Банку отримано оригінал даного виконавчого листа та ухвали про поновлення строку виконавчого листа до пред'явлення.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем, у порушення вимог ст. 371 ЦПК України, не надано суду жодних об'єктивних доказів, які б дали можливість зробити висновок про наявність поважних причин щодо неможливості отримати та пред'явити виконавчий лист до примусового виконання рішення суду в належний строк.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 грудня 2010 року, з урахуванням постановленої ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 25 травня 2011 року, якою було виправлено описку у судовому рішенні, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Розірвано кредитний договір № 223326363 від 17 червня 2008 року, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль заборгованість за договором кредиту в розмірі 14 194 40 грн. 78 коп., судові витрати в розмірі 1820 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 звернуто стягнення на предмет іпотеки: садовий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 45 кв.м., житловою площею 23,40 кв.м.; земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,0617 га, цільове призначення ведення садівництва.

09.01.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання та виправлення помилки у виконавчому листі. (т. 2 а.с.1 -2).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2013 року заяву задоволено.

Поновлено Публічному акціонерному товариству «РайффайзенБанк Аваль» пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-5479/10.

Замінено у відповідних графах виконавчого листа від 04.11.2012 року у справі №2-5479/10 строк пред'явлення виконавчого листа до виконання з «3 роки» на «1 рік».

22.03.2013 року за вих.. № 20403/13-Вих суд на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив копію ухвали (т. 2 а.с.17).

Проте, відомостей щодо отримання заявником вказаної ухвали у матеріалах справи немає.

13.01.2017 року за заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було видано виконавчий лист та копію ухвали від 22.03.2013 року (т. 2 а.с.19).

У відповідності з нормами Конституції України та ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими для виконання. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Окрім того, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, боржниками не надано доказів добровільного погашення заборгованості перед банком, що свідчить про невиконання судового рішення, як і відсутні будь-які дані, що оригінал виконавчого листа перебуває на виконанні.

В силу ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умовами ст.371 ЦК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З конструкції статті убачається, що у Кодексі не наведено причин, які можна вважати поважними при пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд їх визначає у кожному конкретному випадку на підставі доказів, поданих стягувачем.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, які набрали законної сили 09 березня 2011 року, виконавчі документи, зокрема по виконанню судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню,- з наступного дня після його постановлення.

Звертаючись до суду із заявою, Банк ставить перед судом питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки такий строк був пропущений і наводить ряд підстав, які, на його думку, є поважними.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 після ухвалення рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним догвором, не приймала жодних зусиль для його виконання, що свідчить про порушення з її боку прав Банка на виконання судового рішення, враховуючи, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Крім того, виконання судового рішення є обов'язком відповідача з часу набрання рішення законної сили.

Правосуддя здійснюється не лише в результаті розгляду і вирішення цивільної справи, а за умов реального захисту прав, свобод та інтересів учасників цивільного судочинства, що можливо при реалізації судових рішень і перш за все в порядку їх примусового виконання у процедурах виконавчого провадження, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід'ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить п. 1ст. 6 ЄКПЛ, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов'язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, слід розглядати як невід'ємну частину «судового розгляду» для цілей ст. 6 ЄКПЛ. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява №46144/99, Іммобільяре Саффі проти Італії заява №22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін.

Крім того, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що існує ризик невиконання рішення суду, яке набрало законної сили про стягнення із ОСОБА_4 значної суми боргу у розмірі 14 194 40 грн. 78 коп.

При новому розгляді питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, суду слід звернути увагу на документи, що були надані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у його уточненій заяві від 15.03.2017 року, які свідчать про неодноразове звернення до суду із заявами про видачу виконавчого листа та ухвали суду від 22.03.2013 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді заяви знайшли своє підтвердження.

Керуючись ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника заявника Публічного акціонерного товариства «РайффайзенБанк Аваль» - Пеньківської Катерини Віталіївни - задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року - скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді