У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про вселення у житлову квартиру, усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування житловою квартирою; за зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те що, відповідачі незаконно чинять йому перешкоди у проживанні та користуванні квартирою АДРЕСА_1, просив суд: зобов'язати ОСОБА_5 не чинити йому перешкоди та надати ключі від вхідних дверей вищевказаної квартири; встановити порядок користування квартирою, виділивши йому ізольовану кімнату 9,4 кв. м, залишивши у загальному користуванні кухню, коридор, вбиральню та ванну кімнату; зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6 укласти на невизначений строк з ОСОБА_4 договір найму на вказану частку спірної квартири; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулись до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 подарував 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 своїй матері ОСОБА_5, а тому перестали існувати підстави для проживання в спірній квартирі позивача ОСОБА_4 так як між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шлюб розірваний та склались неприязні стосунки.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 лютого 2014 року ОСОБА_4 у задоволені позову відмовлено.

Позов ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено.

Визнано ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленим обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу передати до апеляційного суду для продовження розгляду, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Як вбачається із п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з ново виявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як на нововиявлену обставину ОСОБА_4 у заяві про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року посилався на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 04 вересня 2015 року ОСОБА_5 продала спірну квартиру АДРЕСА_1. Заявник зазначає, що не знав про укладання цього договору, тому вважає цей договір купівлі-продажу є нововиявленою обставиною.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з ново виявленим обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що про наявність договору купівлі-продажу від 04 вересня 2015 року було відомо при перегляді справи в апеляційній інстанції, копія вказаного договору наявна в матеріалах справи, а тому зазначена ОСОБА_4 обставина не є нововиявленою у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення порушення апеляційним судом норм процесуального права та не спростовують висновків суду, що підтверджуються матеріалами справи.

Із матеріалів справи та змісту ухвали апеляційного суду не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-342 ЦПК України як підстави для скасування ухвали.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
І.М. Завгородня
В.М. Коротун