АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Яремка В.В.

секретар Окармус О.М.

за участю: позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою представника ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 лютого 2017 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовував слідуючими обставинами. 25.09.2014р. ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова група Ю.БІ.АЙ» уклали внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації' наземного транспортного засобу - автомобіля марки « Део Ланос» д.р.н. НОМЕР_1

01.06.2015р. о 14-50 годині, позивач керуючи своїм транспортним засобом марки «Део Ланос» д.р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вул.Винниченка, 89 м.Чернівців, порушив вимоги п.13.1 ПДР України, а саме не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку.

22-ц/794/453/ 17р. Провадження № 727/8644/16 Головуючий у 1 інстанції Літвінова О.Г.

Категорія 30 доповідач Перепелюк І.Б.

Згідно постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.07.2015р. позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 14 КупАП, у зв'язку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 340грн. штрафу в дохід держави.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 28.01.2016р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 32985,54грн. та моральну шкоду в сумі 1000грн, яке позивач оскаржив до апеляційної інстанції'.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 на підтвердження завданої йому шкоди надав висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 83-09-І5 від 10.09.2015р., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2107 становила 31214,94 грн.

Згідно Звіту авто товарознавчого дослідження від 04.06.2015 року № 2301 проведеного на вимогу ПАТ «Страхова група Ю.Бі.Ай» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 2107 становила 14877,24грн., а розмір завданої шкоди становив 11809,14 грн.

На вимогу ОСОБА_1 апеляційним судом Чернівецької області була призначена судова автотоварознавча експертиза, згідно висновку якої № 028/2 від 20.05.2016р. матеріальний збиток завданий ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля марки ВАЗ 2107 д.р.н. НОМЕР_2 становить 17571грн. Вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 21950 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.07.2016р., яке набрало законної сили, рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців було змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди 21950грн. 30.07.2016р. позивач добровільно виконав рішення Апеляційного суду Чернівецької області та виплатив ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 21950 грн.

01.08.2016 р. позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про компенсацію понесених витрат в сумі 21950 грн., однак відповіді не отримав.

Позивач просив стягнути з відповідача компенсацію понесених витрат в сумі 21950 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено .

Стягнуто з ПАТ « Страхова Група Ю.Бі.АЙ» на користь ОСОБА_1 компенсацію витрат потерпілому ОСОБА_4 в сумі 21950 грн.

Стягнуто з ПАТ « Страхова Група Ю.Бі.АЙ» на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» подав апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про часткове стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 16751грн.

Апелянт вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що правовідносини між страховою компанією, потерпілою особою та позивачем виникли на підставі заявленого договору обов'язкового страхування, а отже визначення розміру страхового відшкодування встановлювалось також із використанням спеціальних положень Закону № 1961-IV, яке в свою чергу кардинально відрізняється від розміру шкоди, що присуджується особі у зв'язку із спричиненням нею пошкодження майна (деліктне зобов'язання) .

Також представник ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» вказує, що залишенні судом першої інстанції поза увагою доводи відповідача щодо правової природи спірних правовідносин.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення - залишити без змін з наступних підстав.

25.09.2014 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова група Ю.БІ.АЙ» укладено внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб експлуатації наземного транспортного засобу - автомобіля марки « Део Ланос» д.р.н. НОМЕР_1

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

01.06.2015 р. о 14-50 годині, позивач керуючи своїм транспортним засобом «Део Ланос» д.р.н. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Винниченка, 89 м.Чернівців, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2107 д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в попутному напрямку.

Згідно постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06.07.2015р. позивач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 14 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 28.01.2016р. позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 був задоволений частково та стягнуто на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 32985,54грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 на підтвердження завданої йому шкоди надав висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 83-09-15 від 10.09.2015р., згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ 2107 становить 31214,94 грн.

Згідно Звіту авто товарознавчого дослідження від 04.06.2015 року № 2301 проведеного на вимогу ПАТ «Страхова група Ю.Бі.Ай» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ВАЗ 2107 становить 14877,24грн., а розмір завданої шкоди становить 11809,14грн.

Апеляційним судом Чернівецької області була призначена судова автотоварознавча експертиза, згідно висновку якої № 028/2 від 20.05.2016р. матеріальний збиток завданий ОСОБА_2 внаслідок пошкодження автомобіля марки ВАЗ 2107 д.р.н. НОМЕР_2 становить 17571грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 21950 грн.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 01.07.2016р. рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди 21950 грн.

30.07.2016р. позивач добровільно виконав рішення Апеляційного суду Чернівецької області та виплатив ОСОБА_2 спричинену матеріальну шкоду в сумі 21950 грн.

01.08.2016р. позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача про компенсацію понесених витрат в сумі 21950 грн., однак відповіді не отримав.

За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до змісту ст.979 ЦК України та Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право на одержання передбаченої договором страхової виплати має потерпілий, який є вигодонабувачем за договором страхування. У разі смерті потерпілого особи, які взяли на себе витрати з його поховання, мають право на відшкодування таких витрат.

За нормою п.1.3 ст.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Згідно п.1 ст.27 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 29 цього Закону, в зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця до місця здійснення ремонту на території України, якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються витрати на евакуацію транспортного засобу та плата за послуги стоянки.

За змістом ст.36.4 даного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування з договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоровю, майну третьої особи.

Метою здійснення обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності стаття 3 Закону №1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров»ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 цього Закону).

З огляду на вищевикладене, сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам (потерпілим) унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Отже, витрати страхувальника можуть бути відшкодовані за договором обов'язкового страхування страховою компанією.

Суд першої інстанції вірно виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 повністю відшкодовані збитки ОСОБА_5, а страхові зобов'язання виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» і страховий ліміт згідно з полісом № АІ /2936431 від 25.09.2009р. за шкоду, заподіяну майну, становить 50000грн., а розмір виплаченого ОСОБА_1 страхового відшкодування становить 21950грн., тобто не перевищує вищевказаного страхового ліміту, останній правомірно отримав право вимоги про стягнення даної суми відшкодування із страховика.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 13 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :