Справа № 346/3702/17
Провадження № 2-о/346/162/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.,

за участі секретаря Гайової Г.Ф.,

заявниці ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Коломийське обєднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що вона, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 13 січня 2015 року, перебувала на його утриманні.

Вимоги мотивувала тим, що вона народилась 14 серпня 1959 року в с. Марківка Коломийського району Івано-Франківської області. 11 лютого 1977 вона вийшла заміж за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в шлюбі з яким народила та виховала трьох дітей.

Разом вони прожили майже 38 років, спільно вели господарство і проживали однією сімєю аж до дня смерті чоловіка, а саме до січня 2015 року.

На даний час їй призначено пенсію за віком, однак недавно дізналась, що має право на пенсію по втраті годувальника відповідно до ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в якій зазначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімї померлого годувальника, які були на його утриманні. Непрацездатними членами сімї вважаються батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Згідно ст. 38 цього ж Закону члени сім»ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сімї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

З метою перейти на нову пенсію вона звернулась до Коломийського обєднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області. Однак виявилось, що для цього необхідно довести той факт, що вона дійсно перебувала на утриманні чоловіка.

Ще в грудні 2004 року вона була звільнена з роботи з ВАТ «Коломийський сир завод» за згодою сторін. Її чоловік на той час досить добре заробляв і повністю забезпечував сімю, а тому так склалось, що до смерті чоловіка вона не працювала, а займалась вихованням дітей та веденням домашнього господарства. За рік до смерті чоловік захворів і йому було призначено пенсію по інвалідності. Оскільки вона вже була перед пенсійного віку, а чоловік потребував постійного догляду і допомоги, влаштуватись на роботу вона не могла. В звязку з цим, жодних інших доходів, крім заробітку та пенсії чоловіка вона не мала, а тому його допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Заявник заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи визнала факт, що померлий чоловік ОСОБА_3 отримував більшу пенсію ніж заявник яка проживала з ним, та не заперечувала проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що батько утримував матір, але помер і вона не має засобів для існування. Матір з батьком до дня смерті проживали разом.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що знає заявницю та її чоловіка які проживали разом, який помер. Заявниця знаходилася на утриманні чоловіка.

Беручи до уваги пояснення заявника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1 ОСОБА_3 та ОСОБА_6, 14.08.1959 р., зареєстрували шлюб 11 лютого 1977 року у Марківській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1.

ОСОБА_3 помер 13.01.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №201747.

Згідно довідки Печеніжинської селищної ради від 14.08.2017 року №435, ОСОБА_1 була на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. який помер 13.01.2015 року до дня його смерті. Вдруге заміж вона не виходила.

Згідно довідки Печеніжинської селищної ради від 14.08.2017 р №436, на момент смерті чоловіка ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 13.01.2015 р. склад сімї був наступний: дружина померлого ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Свідки підтвердили факт перебування позивача на утримання її покійного чоловіка ОСОБА_3, а представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви, а тому за таких обставин, оскільки для заявниці пенсія померлого чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 до дня його смерті - 13 січня 2015 року.

На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 213 - 215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити. Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 на утриманні чоловіка ОСОБА_3 до дня його смерті - 13 січня 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.