Справа № 663/2247/16-ц
Провадження № 2/663/69/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2017 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря Замятіної В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Скадовська Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: державний нотаріус Скадовської районної державної нотаріальної контори Сисак Дмитро Петрович, про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення боргу, зазначаючи, що його рідна сестра ОСОБА_2 в січні 2002 року познайомилася з ОСОБА_8, який зізнався їй, що він не проживає з дружиною більше півроку й висловив бажання проживати з нею та укласти шлюб. З 08.03.2002 ОСОБА_8 припинив шлюбні відносини з колишньою дружиною ОСОБА_9 та почав проживати в цивільному шлюбі з ОСОБА_2 30.05.2003 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було розірвано. В січні 2003 року до позивача звернулася його сестра - ОСОБА_2 з проханням надати їй в борг 10 000 доларів США для купівлі житлового будинку в м. Скадовськ Херсонської області, при цьому розповіла йому, що у ОСОБА_8 є гараж, автомобіль, причеп, отримує пенсію як колишній працівник правоохоронних органів й гроші йому повернуть. 20.03.2003 ОСОБА_1 в присутності двох свідків надав в борг під розписку 10 000 доларів США ОСОБА_2 та ОСОБА_8 без кінцевої дати повернення коштів, при цьому всі вказані кошти позичальники зобов'язувалися повернути за першою вимогою позивача. 25.03.2003 ОСОБА_8 та ОСОБА_2 придбали в рівних частках 31/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарчих побутових будівель та споруд, який розташований по АДРЕСА_1 за 10 600 грн. В грудні 2009 року вони приватизували земельну ділянку, на якій знаходиться вказаний житловий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, грошові кошти в сумі 10 000 доларів США позивачу не повернуто. Позивач зазначає, що в травні 2014 року йому стало відомо про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 Він неодноразово звертався з усними та письмовими вимогами до ОСОБА_2 про повернення боргу. Протягом 6 місяців позичальник пред'явив свої вимоги до спадкоємців. Від ОСОБА_2 дізнався про наявність справи за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 11.03.2015 та рішення апеляційного суду Херсонської області від 29.04.2015 по якій скасовані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ з передачею справи на новий розгляд. З огляду наведеного, посилаючись як на підставу позову на положення статей 1281, 1282 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачів грошові кошти в межах вартості частки майна, яке мають право отримати у спадщину ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, суму боргу в розмірі 10 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить по курсу НБУ 257 600 грн., стягнути грошові кошти в межах вартості майна з ОСОБА_9 по цивільній справі № 663/3851/14-ц, за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяв разі прийняття рішення Скадовським районним судом Херсонської області на користь ОСОБА_9, в рахунок погашення боргу ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, а також стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В судовому засіданні 01.03.2017 позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові. Крім того пояснив, що був особисто присутній на похованні ОСОБА_8, який помер в 2013 році.

ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_10 заявлені позивачем вимоги визнали повністю. В свою чергу ОСОБА_2 підтвердила обставини викладені в позовній заяві, про що також зазначила в письмових поясненнях до позовної заяви (т. 2, а.с. 12-16).

Представник ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - адвокат Охлопков О. І. висловив позицію про необґрунтованість та безпідставність заявлених позовних вимог, тому просив відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_5 вважаючи позов необґрунтованим, просила відмовити у задоволенні заявлених в ньому вимог.

Державний нотаріус Скадовської районної державної нотаріальної контори Сисак Д. П. надіслав лист з проханням розглядати справу без його участі, позицію з приводу заявленого позову не висловив (т. 1, а.с. 86).

Заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив наступне.

Як вбачається з копії договору позики (безвідсоткової) від 20.03.2003, ОСОБА_1 «Позикодавець» з одного боку, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 «Позичальники» уклали договір, за умовами якого Позикодавець передає Позичальникам безпроцентну позику на суму 10 000 доларів США, а Позичальники зобов'язуються повернути зазначену суму позики в обумовлений строк (п. 1.1.). Згідно п. 7.3 Договору, він набуває чинності з моменту передачі Позикодавцем суми позики зазначеної в п. 1.1 Позичальникам, що підтверджується підписами сторін у договорі (т. 1, а.с. 8).

Відповідно до статті 374 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року (чинному на момент укладення вказаного договору позики), за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.

Із копії розписки про отримання позики від 20.03.2003 вбачається, що ОСОБА_2 одержала від ОСОБА_1 позику згідно договору позики від 20.03.2003 в сумі 10 000 доларів США (т. 1, а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.12.2013 (т. 1, а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належне йому наступне майно: автомобіль ВАЗ 2107, 1991 року випуску, д.н. НОМЕР_1; причеп моделі ПГ 00.00.0, 1991 року випуску, д.н. НОМЕР_2; 31/200 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого по АДРЕСА_1, також рішенням виконкому Скадовської міської ради депутатів трудящих від 20.04.1976 № 54, ОСОБА_8 надано дозвіл на будівництво гаражу розміром 3,0 Х 5,0 по АДРЕСА_2, право власності на який не оформлено (т. 1, а.с. 10-13, 18, 108, 110-111, 115).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_1 було відомо про смерть батька, оскільки він особисто був присутнім на його похованні.

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 звернулися дружина померлого ОСОБА_2 та дві його доньки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Остання у встановленому законом порядку відмовилася від прийняття спадщини на користь своєї сестри ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 222-226).

Відповідно до положень статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Згідно зі статтями 1268, 1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до положень статей 1281, 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно яке було передане спадкоємцям у натурі.

Як вбачається з письмових вимог ОСОБА_1 звертався з письмовими вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про повернення суми боргу ОСОБА_8 (т. 1, а.с. 24-33, 237-239).

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємців ОСОБА_8, ОСОБА_1 не доведено факту отримання спадкодавцем коштів за договором позики від 20.03.2003, оскільки за змістом розписки про отримання позики, кошти за вказаним договором одержала ОСОБА_2, яка не перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, тому не могла діяти в інтересах останнього.

Тоді як положеннями частини другої статті 374 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року передбачено, що договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей. За таких обставин у ОСОБА_8 не виникло обов'язку повернення вказаних коштів, з огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення вимог про стягнення боргу зі спадкоємців ОСОБА_8

До того ж, як вбачається зі спадкової справи після смерті ОСОБА_8 (т. 1, зворотній бік а.с. 225), відповідач ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_4, тому вимоги про стягнення з неї боргу в порядку передбаченому статтею 1282 ЦК України є безпідставними, оскільки за таких обставин вона не є належним відповідачем по справі, що також є самостійною підставою відмови у задоволенні вимог в частині стягнення з неї боргу.

Вирішуючи позов в частині, на думку суду, некоректно сформульованої вимоги про стягнення грошових коштів в межах вартості майна з ОСОБА_9 по цивільній справі № 663/3851/14-ц, за її позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяв разі прийняття рішення Скадовським районним судом Херсонської області на користь ОСОБА_9, в рахунок погашення боргу ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, суд робить висновок про неможливість задоволення позову в цій частині з огляду на її необґрунтованість виходячи з такого.

Як на підставу заявленого позову позивач посилається на положення статті 1282 ЦК України, тоді як зі змісту позову та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.11.2015, ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. При цьому ОСОБА_9 в установлений законом не вчиняла дій щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 тому не є належним відповідачем в частині вищевказаних позовних вимог. За наслідком встановленого вимоги в наведеній частині не можуть бути задоволені.

При цьому, на переконання суду, не є підставою для задоволення заявленого ОСОБА_1 позову визнання відповідачкою ОСОБА_2 обставин, викладених в ньому, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже враховуючи, що між сторонами виникли зобов'язання із договору позики, доказом на підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_8 має бути відповідна розписка, підписана ним особисто, а тому покази свідків чи пояснення сторін з цього приводу допустимим доказом вважатися не можуть.

З наведених підстав не є підтвердженням отримання ОСОБА_8 грошових коштів за договором позики, купівля ним частини житлового будинку по АДРЕСА_1 за договором купівлі-продажу від 25.03.2003 (т. 1, а.с. 10), як про те зазначено в позові.

Таким чином, враховуючи наведені вище встановлені судом обставини справи, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених в позовній заяві вимог.

При цьому суд вважає доцільним роз'яснити позивачу його право на звернення до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики з позичальника ОСОБА_2 на загальних підставах.

Керуючись статтями 3, 6, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: державний нотаріус Скадовської районної державної нотаріальної контори Сисак Дмитро Петрович, про стягнення боргу - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Скадовського районного суду Херсонської області від 11.10.2016 про накладення арешту на автомобіль ВАЗ 2107, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, кузов НОМЕР_4; причеп моделі ПГ 1991 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_2, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Пухальський

Повний текст рішення виготовлено 11 березня 2017 року