Справа № 700/1095/16-ц
Провадження № 2/700/15/17
02 березня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого-судді: Яценко Г.М.,
при секретарі: Кравець І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка, цивільну справу № 700/1095/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання трудового договору припиненим та зобовязання зняття договору з реєстрації,
ОСОБА_1 звернувся до Лисянського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання трудового договору припиненим та зобов`язання знаття договору з реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 05.12.2016 року він був звільнений з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України з посади майстра лісу Яблунівського лісництва.
При зверненні в центр занятості позивачу було повідомлено, що між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та позивачем було укладено трудовий договір від 20.11.2006 року, який зареєстровано в Звенигородському центрі зайнятості за № 1744.
На даний час, умови зазначеного вище трудового договору відповідачем не виконуються, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на ОСОБА_2, реєстрація діяльності особи ПП ОСОБА_2 припинена 21 серпня 2014 року постановою господарського суду Черкаської області від 19.08.2014 року у справі №04/5026/1987/2012.
Згідно з вимогами ст. 38 КзПП України, працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк з власної ініціативи, попередивши роботодавця за два тижня до цього. Внаслідок того, що місце знаходження роботодавця йому не відоме, позивач не може виконати процедуру припинення трудового договору. У зв'язку з вищенаведеним він звернувся з даною позовною заявою до суду, у якій просив: трудовий договір визнати припиненим, та зобовязання зняти з реєстрації.
Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для розгляду по суті заявлених вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.21 КЗпП України (який діяв на час укладання трудового договору), трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Пунктом 1 ч.1 ст.23 КЗпП України (який діяв на час укладання трудового договору) передбачено, що трудовий договір може бути безстроковим, ящо укладається на невизначений строк.
Відповідно до ст.24-1 КЗпП України (який діяв на час укладання трудового договору), у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа або за нотаріальним дорученням уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері трудових відносин, соціального захисту населення.
Згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є угода сторін.
Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року №260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів.
Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.10.2009 року № 1168 «Про деякі питання застосування законодавства про працю фізичною особою, яка використовує найману працю», у разі розірвання трудового договору за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, така особа зобов'язана письмово повідомити про свій намір працівникові та у визначені строки провести передбачений законодавством розрахунок.
З матеріалів справи вбачається, що 20.11.2006 року між позивачем та ПП Сидоренком ОСОБА_3 було укладено трудовий договір №1744, згідно з яким позивача було прийнято на посаду вальник лісу. Цей договір зареєстровано у Звенигородському районному центрі зайнятості.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак припинити трудовий договір позивач не має можливості, оскільки місце знаходження відповідача не відоме.
Разом з тим суд приймає до уваги, що, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлений можливості самостійно припинити і захистити своє порушене право.
Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що на теперішній час трудові відносини між сторонами припиненні, однак процедура припинення трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини відповідача, оскільки він не з'являється до служби зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору.
Враховуючи той факт, що оскільки позивачем у позовній заяві не було зазначено стороною у справі центр зайнятості, а також не було заявлено клопотання про залучення Звенигородського центру зайнятості для участі у справі, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині.
Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання трудового договору припиненим та зобов`язання зняти договору з реєстрації підлягають частковому задоволенню.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (що діяв на час звернення позивача до суду із позовом) передбачено, що від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових відносин, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної частини вимог.
Керуючись, ст.ст. 10, 54, 57, 58, 60, 64, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати припиненим безстроковий договір укладений між приватним підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 20 листопада 2006 року №1744.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн 00 коп.
Сторонам розяснити, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитись в приміщенні Лисянського районного суду Черкаської області 03 березня 2017 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Г.М. Яценко