справа №619/2814/17
провадження №2/619/1551/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2017 року Суддя Дергачівського районного суду

Харківської області ОСОБА_1

розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Згідно ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з наданої копії паспорта та зазначено у позові місце реєстрації відповідача: Харківська область Дергачівський район смт. Козача Лопань вул. Кооперативна, б. 59/1.

Згідно довідки від 21 вересня 2017 року наданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території Дергачівського району Харківської області зареєстрованою не значиться.

Згідно ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Як передбачено п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42 своєї Постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір»№ 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до платіжного доручення №PROM8В5ВJP від 18 серпня 2017 року на рахунок №0200, МФО 851011 був сплачений судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Так як позовна заява повертається позивачеві, то з урахуванням вищезазначеного, підлягає поверненню судовий збір у розмірі 1600 грн, який був сплачений при поданні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Частиною 1 ст. 25 Бюджетного Кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Аналогічне положення передбачене і під. 5 п. 4 Положення про Державну казначейську службу, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011.

Згідно ч. 1 ст. 43 Бюджетного Кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів, яке передбачає розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства.

Враховуючи вищевикладене, повернення судового збору повинно здійснюватися органами Державної казначейської служби України шляхом списання коштів з рахунків, на які враховуються надходження від сплати такого збору.

Керуючись ст.ст. 109, 115, п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

У Х В А Л И В:

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості для подання до належного суду.

Повернути публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у сумі 1600 грн, сплачений за платіжним дорученням №PROM8В5ВJP від 18 серпня 2017 року на рахунок №0200, МФО 851011, отримувач: УДКСУ у Дергачівському районі, код отримувача: 37981703, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області в м. Харків.

Апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня її проголошення Апеляційному суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л. О. Якименко