Справа №591/4708/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 2-др/788/21/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
У Х В А Л А

19 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області заяву Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківський» про ухвалення додаткового рішення

в цивільній справі за позовом Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Харківський» до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення строків виконання зобовязання,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 29 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСББ «Харківський» задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2017 року в даній справі скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСББ «Харківський» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Харківський» інфляційні нарахування у сумі 465 грн. 04 коп. та три проценти річних від простроченої суми боргу у сумі 42 грн. 50 коп., а всього 507 грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Харківський» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 654 грн. 55 коп. та за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 1440 грн. 01 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 654 грн. 55 коп.

03 липня 2017 року позивач звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. При цьому, вказує, що судом не вирішено питання про відшкодування судових витрат, повязаних з розглядом даної справи відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем задоволено позовну вимогу на суму 1428,73 грн., тобто, сплачено борг після предявлення позову до суду. Також, зазначає, що за розгляд даної справи в суді першої інстанції ОСББ «Харківський» сплатило судовий збір у загальному розмірі 1378 грн., а саме: 689 грн. при подачі до суду заяви про видачу судового наказу згідно платіжного доручення № 13 від 22 червня 2016 року та 689 грн. при зверненні до суду з даним позовом. Посилаючись на вище вказані обставини та на вимоги ст. 99 ЦПК України і обставини стосовно зарахування судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, позивач просив апеляційний суд ухвалити додаткове рішення, яким відшкодувати з відповідача на його користь судовий збір на загальну суму 1378 грн.

Колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не вирішив питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору і витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 35, 41 постанови від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 89 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

У ч. 2 ст. 99 ЦПК України йдеться про те, що у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

За нормами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції чинній на день подачі позову ОСББ «Харківський», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, при зверненні до суду з позовною заявою як про стягнення боргу за надані послуги, так і в порядку ст. 625 ЦК України позивачу необхідно було слатити судовий збір в розмірі 1378 грн. із розрахунку від однієї мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2016 року.

На підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат позивач надав до суду платіжні доручення від 31 серпня 2016 року № 29 та від 27 квітня 2017 року № 114 про сплату судового збору до місцевого та апеляційного судів у розмірі 689 грн. та 1515 грн., відповідно, які апеляційний суд взяв до уваги при вирішенні питання про розподіл судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

Із рішення апеляційного суду від 29 травня 2017 року вбачається, що у звязку із частковим задоволенням майнової вимоги про стягнення коштів на 95 % судом вирішено питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Харківський» суми судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 654 грн. 55 коп. та за апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції в сумі 1440 грн. 01 коп., з урахуванням того, що позивачем при подачі позовної заяви було сплачено 689 грн. та за апеляційний перегляд рішення суду - 1515 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 31 серпня 2016 року № 29 та від 27 квітня 2017 року № 114 (а.с. 2, 116).

Крім того, відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ні при зверненні до суду з позовом (а.с. 3, 87), ні при розгляді справи в суді першої інстанції та апеляційному суді позивач не надав доказів того, що 22 червня 2016 року ним було сплачено судовий збір у дохід держави у розмірі 689 грн. при подачі до суду заяви про видачу судового наказу.

Отже, на підтвердження факту понесення вказаних судових витрат позивач відповідних доказів суду не надавав, у звязку з чим відсутні підстави для повернення позивачу судового збору з урахуванням вимог ч. 2 ст. 99 ЦПК України.

Також, колегія суддів звертає увагу і на обставини того, що за результатами розгляду заяви позивача про зменшення позовних вимог та відшкодування судових витрат (а.с. 87) місцевим судом 24 квітня 2017 року було постановлено ухвалу, що набрала законної сили, якою позовну заяву ОСББ «Харківський» в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги в сумі 1428,73 грн. залишено без розгляду (а.с. 103).

Із вказаної ухвали суду вбачається, що частину позовних вимог щодо стягнення боргу залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, тобто, виходячи з того, що позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Отже, колегія суддів не може взяти до уваги посилання позивача на норми ч. 1 ст. 89 ЦПК України, якою передбачено стягнення за заявою позивача всіх понесених ним у справі витрат з відповідача, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, оскільки суд залишив вказану частину вимог без розгляду, а відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, заява ОСББ «Харківський» про ухвалення додаткового рішення про відшкодування відповідачем судового збору з урахуванням сплачених коштів за подання заяви про видачу судового наказу та з урахуванням того, що відповідач задовольнив частину вимог позивача після предявлення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.220, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити Обєднанню співвласників багатоквартирного будинку «Харківський» у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за порушення строків виконання зобовязання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -