У Х В А Л А

про забезпечення позову

"11" вересня 2017 р. м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Бердій М.А., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Разом із позовною заявою, позивач надіслала до суду заяву про забезпечення позову в якій просить суд накласти арешт на рухоме майно, автомобіль НОМЕР_1, 1999 року випуску, легковий універсал-В, номер шасі WVWZZZ3BZYE077704, чорного кольору, що зареєстрований за відповідачем по справі ОСОБА_2

В обґрунтування заяви вказує, що під час її шлюбу з відповідачем спільно набуто вищевказаний автомобіль. В подальшому, в разі неможливості врегулювати з відповідачем спір щодо мирного поділу майна, позивач має намір доповнити свій позов та збільшити свої позовні вимоги включивши вимогу щодо поділу майна. Крім того, від відповідача вона довідалась про його намір продати спільний автомобіль, що може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку збільшення нею позовних вимог. При цьому, відповідач проживає та працює за межами України, внаслідок чого, в подальшому у працівників ДВС можуть виникнути складнощі при виконанні рішення суду в частині стягнення аліментів, а у разі накладення арешту на автомобіль, державний виконавець зможе виконати таке рішення суду за рахунок 1/2 частки вищевказаного автомобіля.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 26 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя ) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ч.1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

При цьому, згідно із положенням ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позивач не навів обґрунтування та не надав належних доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення аліментів, крім того, обєкт до якого позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову не стосується предмету даного позову про розірвання шлюбу та стягнення аліменітв.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3