Провадження № 2-з/643/94/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотар А.Ю.,

за участю секретаря Кречетової М.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суд з вищевказаним позовом. Ухвалою від 21.09.2017 провадження по справі відкрито.

21.09.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є власником трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2000. Відповідач ОСОБА_2 не сплатив позивачу матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, чим було порушено низку вимог законодавча, тому у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки збиток, який просить стягнути позивач з відповідача становить 105327,33 грн., який не співмірний з вартістю трикімнатної квартири. Обставин, які свідчать про реальну можливість ускладнення виконання рішення суду чи зробить його неможливим, в заяві не зазначено.

Крім того, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що форма власності на квартиру приватна спільна сумісна, тобто без виділення часток співвласників, відповідно квартира належить на праві спільної сумісної власності не тільки відповідачу, а й іншій особі. Засіб забезпечення позову, про який просить позивач у заяві є найсуворішим заходом забезпечення позову, який зробить неможливим не тільки відчуження майна, а і користування ним. Оскільки майно, на яке позивач просить накласти арешт, належить не тільки відповідачу, а і іншій особі, накладення арешту порушить права іншого власника щодо розпорядження та користування квартирою.

Керуючись ст.ст. 151-153, 197, 209 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди та страхового відшкодування відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Ю. Скотар