Дата документу 14.09.2017 Справа № 554/6082/17
Р І Ш Е Н Н Я Справа № 554/6082/17

Іменем України Провадження № 2/554/3060/2017

14 вересня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави, у складі:

головуючого судді - Шевської О.І.,

при секретарі - Дроздові Д.А.

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує наступним: 12 грудня 2012 року Вільхуватською сільською радою Чутівського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого виховує позивач сама. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та діаметрально протилежних поглядів на життя та виховання дитини. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано. З 2014 року відповідач покинув родину та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З того часу відносин з сином не підтримує, спілкування з дитиною припинено повністю, участі в його утриманні та вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться. Син ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача. 31.05.3016 року ОСОБА_2 написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від дитини.

В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, надіславши до суду заяву в якій вимоги позову підтримують в повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явилася , надавши заяву суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи, до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання, чи мали місце обставини, якими обгрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, чи слід позов задовольнити або в позові відмовити ( ст. 214 ЦПК України ).

В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

При цьому саме сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень ( ч. 3 ст. 10 , ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Так позивач заявляючи вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав серед підстав позову називає саме умисне ухилення останнього від виконання своїх батьківських обов»язків, передбачене п. 2 ч. 1 ст. 164 ЦПК України.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного спілкування.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у випадках їх винної поведінки: ухилення від виконання обов»язків по вихованню дітей, або зловживання своїми батьківськими правами, або жорстоким поводженням з дітьми, або шкідливого впливу на них своєю аморальною антигромадською поведінкою, зокрема коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.

Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, хоча мають реальну можливість для цього.

Відповідно до ст. 165 СК України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім»ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров»я, навчальний або інший дитячий заклад у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 грудня 2012 року Вільхуватською сільською радою Чутівського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого виховує позивач сама.

Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та діаметрально протилежних поглядів на життя та виховання дитини.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано.

З 2014 року відповідач покинув родину та ухиляється від виконання батьківських обов'язків. З того часу відносин з сином не підтримує, спілкування з дитиною припинено повністю, участі в його утриманні та вихованні не приймає, життям дитини не цікавиться. Син ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні та вихованні позивача.

31.05.3016 року ОСОБА_2 написав заяву про відмову від дитини, яка є посвідченою приватним нотаріусом Кас»яненко Л.В. Полтавського міського нотаріального округу, реєстровий номер 925.

Відповідно до Акту Сліжби у справах дітей Шевченківського райвиконкому від 03.06.2016 року - служба у справах дітей робить висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач не надає грошової допомоги та не несе жодних додаткових витрат пов»язаних з вихованням сина. Крім ненадання ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач тривалий час взагалі не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства».

У п.п. 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз»яснено, що позбавлення батьківських прав ( тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини та інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішити лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

З огляду на викладене, повно, всебічно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та навмисно не виконує їх, що в відповідності до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", є підставами для позбавлення його батьківських прав. Обставин, які перешкоджали б йому виконувати свої батьківські обов'язки в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ЗУ « Про охорону дитинства», ст.ст. 16, 164 СК України, ст.ст. 5, 10, 15, 60, 75-76, 88, 208, 212-215, 218, 293 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и л а:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м.Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути аліменти з гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку на утримання малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 03.08.2017 року (дня подачі позову до суду) до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь Держави в сумі 640.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 640.00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 10 днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні - протягом 10 днів зо дня отримання ними копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили протягом 10 днів зо дня його проголошення, або протягом 10 днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя О.І. Шевська