УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного підприємства «Агропрогрес» про визнання договорів оренди землі недійсними за касаційною скаргою приватного підприємства «Агропрогрес» на рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником земельних ділянок площею 0,45 та 2,59 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в адміністративних межах Софіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області. У 2007 році вона уклала з приватним підприємством «Агропрогрес» (далі - ПП «Агропрогрес») договори орени вказаних земельних ділянок строком на 7 років. Другий примірник кожного з договорів оренди їй не передавався. У 2014 році після закінчення строку дії вказаних договорів вона звернулась до відповідача з вимогою припинення користування та передачі їй спірних земельних ділянок, проте відповідач уникав від виконання її умов та від надання їй копій договорів. У жовтні 2015 року вона звернулась із заявою до відділу Держгеокадастру про видачу їй копії вказаних договорів оренди землі, після отримання яких з'ясувалось, що договори укладені з порушенням діючого законодавства, зокрема у договорах відсутні дати їх укладення, що є істотною умовою таких договорів. Крім того, договори оренди, акти приймання-передачі земельних ділянок та визначення меж в натурі вона не підписувала та нікого на вчинення таких дій не уповноважувала. 5 листопада 2015 року вона звернулась до відповідача з метою розірвати договір оренди землі, однак відповідач проігнорував ї звернення.

Ураховуючи наведене, позивач просила визнати договори оренди земельних ділянок, укладеними між нею та ПП «Агропрогрес», зареєстровані у відділі Держкомзему Носівського району Чернігівської області 1 червня 2011 року недійсними.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року, визнано договори оренди земельних ділянок площею 2,59 га та 0,45 га, укладені між ОСОБА_4 та ПП «Агропрогрес», зареєстровані у відділу Держкомзему Носівського району Чернігівської області недійсними.

Визнано додаткові договори оренди вказаних земельних ділянок, укладені між ОСОБА_4 та ПП «Агропрогрес», зареєстровані у відділу Держкомзему Носівського району Чернігівської області недійсними.

Стягнуто з ПП «Агропрогрес» на користь ОСОБА_4 1 038 грн 40 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, 1 500 грн на відшкодування витрат по оплаті правової допомоги, 1 585 грн 80 коп. на відшкодування витрат по оплаті судово-почеркознавчої експертизи.

У касаційній скарзі ПП «Агропрогрес», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення в частині стягнення судових витрат за надання правової допомоги, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Вирішуючи спір щодо стягнення витрат на правову допомогу, суди, з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справ», правильно стягнули з відповідачів документально підтверджені витрати на правову допомогу, що надавалась особою, яка є фахівцем у галузі права. Зокрема, позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера № 10 від 9 грудня 2015 року; договір про надання правової допомоги від 8 грудня 2015 року, акт розрахунку вартості виконаних юридичних послуг від 9 грудня 2015 року, які свідчать про надання позивачу правової допомоги на суму 1 653 грн 60 коп., при заявлених вимогах щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Агропрогрес» відхилити.

Рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 15 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик