15.09.2017 Справа №313/1119/17
Провадження 2-о/313/41/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2017 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді - Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Веселівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини,

ВCТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт народження сина ОСОБА_2, який народився в м. Севастополь Автономна Республіка Крим ІНФОРМАЦІЯ_3 р. від батьків: мати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, але в наданій заяві вимоги підтримує повністю, просить розглянути справу без її участі, судові витрати залишити за заявником.

Заінтересована особа - Веселівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на адресу суду надіслала листа, у якому просить суд справу розглянути без участі їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечують.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ст. ст.158, 169 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Зі змісту ст.3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту щодо народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Суд встановив, що заявниця є громадянкою України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

З червня 2014 року по 24.08.2017 р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкала на території Автономної Республіки Крим, а саме в м. Севастополь.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року, не перебуваючи у шлюбі та на тимчасово окупованій території в м. Севастополь, Автономна Республіка Крим народила хлопчика - ОСОБА_2. Факт народження був зареєстрований у відділі ЗАЦС Балаклавського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополь, актовий запис 230 та видане свідоцтво про народження від 26.04.2016 р. серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою територією. Тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дії Конституції та законів України.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконним, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Таким чином, свідоцтво серії НОМЕР_1, видане відділом записів актів цивільного стану Балаклавського району Севастополя Управління записів цивільного стану м. Севастополь Російської Федерації про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, є недійсним і не створює правових наслідків.

Як вбачається зі змісту ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до п. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 09.07.2015 № 1189/5) визначено, що за заявами громадян України, які переселилися з тимчасово окупованої території України, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Пунктом 2 Правил передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є:

а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9;

б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу заповнюється лікарем, під наглядом якого перебуває новонароджений, і засвідчується підписом керівника закладу охорони здоров'я та круглою печаткою закладу;

в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу;

г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, у разі мертво народження.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Вимогами частини 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження її сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє їй реалізувати її право для оформлення соціальної допомоги на утримання дитини віком до 3-х років.

Відповідно до статті 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховної Радою України, може бути подана батьками, родичами, зніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до вимог п.18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму ВСУ № 15 (v0015700-98) від 25.05.98) передбачено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК (1501-06) рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 1, 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р.№ 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5), Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 (v0015700-98) від 25.05.98) та ст.ст. 212-214, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Анатоліївни - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 р., місце народження: Україна, Автономна Республіка Крим м. Севастополь, мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, місце проживання АДРЕСА_1, батько ОСОБА_3.

Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору при подачі заяви до суду, залишити за ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний