Справа: 164/3/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її батьку ОСОБА_6, на праві приватної власності за життя належала земельна ділянка площею 1,16 га для ведення особистого підсобного господарства та житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по вул. Центральна, 10, в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області. 04 січня 2006 року ОСОБА_6 помер. Від його імені заповіт не посвідчувався, спадкоємцями за законом є троє дітей померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які у встановленому законом порядку спадщину не прийняли. Ще одна дочка - ОСОБА_7, 11 квітня 2013 року померла. За станом здоров'я, яке погіршилося після смерті дружини ОСОБА_8, котра померла 17 січня 2001 року, ОСОБА_6 потребував постійної допомоги, тому ОСОБА_2 переїхала жити до батька та доглядала до кінця його життя. Оскільки с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області знаходиться поблизу м. Вараш Рівненської області, потреби в перереєстрації за місцем проживання в позивача не виникало. Після смерті батька ОСОБА_2 подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, проте, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому просила суд встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_6 в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області та визнати право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В судове засідання позивач не зявилася, проте подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, кожного зокрема, до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують щодо їх задоволення.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом для прийняття спадщини, він не заявив про відмову від неї.

Із пояснень позивача та відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, даних ними в попередньому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 проживала разом із спадкодавцем та здійснювала за ним догляд до його смерті, а тому просили визнати за сестрою право власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що 4 січня 2006 року помер батько позивача ОСОБА_6, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 16).

Із витягу з погосподарської книги № 1 за 2006 рік та довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області № 1470 від 16 листопада 2016 року вбачається, що по особовому рахунку № 13 житловий будинок по вул. Центральна, 10, в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області належить ОСОБА_6, який до дня смерті був зареєстрований та проживав в ньому разом із дочкою ОСОБА_7, яка померла 11 квітня 2013 року. Із довідки Великоосницької сільської ради Маневицького району Волинської області від 30 січня 2017 року та повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 45/1-16 від 02 лютого 2017 року вбачається, що від імені ОСОБА_7, яка померла 11 квітня 2013 року, заповіт не посвідчувався і спадкова справа не заводилась (а.с. 50, 52).

Оскільки заповіт від імені ОСОБА_6 не посвідчувався, дочка ОСОБА_7 померла, спадкоємців не мала, діти ОСОБА_6 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у встановленому законом порядку спадщину не прийняли то спадкоємцем за законом є дочка покійного ОСОБА_2, яка прийняла спадщину шляхом проживання із спадкодавцем (а.с. 17, 22-23).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що прізвище позивача до державної реєстрації шлюбу було «Папко» (а.с. 26).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 790/01-16 від 15 грудня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, який помер 04 січня 2006 року та після смерті матері ОСОБА_8, яка померла 17 січня 2001 року, оскільки позивачем не було надано жодних документів, які підтверджують державну реєстрацію спадкового майна (а.с. 25).

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 19 лютого 2002 року вбачається, що за життя ОСОБА_6 надано земельну ділянку площею 1,16 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 18).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом, доглядала за батьком та проживала з ним, суд приходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області та ОСОБА_6 у період з січня 2001 року до 04 січня 2006 року по день смерті у будинку № 10, вул. Центральна, в с. Велика Осниця Маневицького району Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 1,16 га за видом використання для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: Волинська область Маневицький район, Великоосницька сільська рада, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_6, на підставі Державного акту на право власності на землю від 19 лютого 2002 року серії ВЛ та на житловий будинок № 10 з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Центральній в селі Велика Осниця Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_6.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська