Справа № 683/268/17
У Х В А Л А

24 лютого 2017 року м. Cтарокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши матеріали за заявою комунального підприємства по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради про видачу судового наказу,

в с т а н о в и л а:

07 лютого 2017 року комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулось в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 3512,46 грн. за період з 01 жовтня 2011 року по 01 лютого 2017 року.

Ознайомившись із матеріалами справи вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і доданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до розяснень, даних у п. 9 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із наданих суду документів вбачається, що комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради звернулось в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 3512,46 грн. поза межами строку позовної давності.

Таким чином, із заяви КП «Тепловик» та доданих до неї документів вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України,

у х в а л и л а:

Відмовити комунальному підприємству по експлуатації теплового господарства «Тепловик» Старокостянтинівської міської ради у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за надані комунальні послуги в сумі 3512,46 грн.

Розяснити заявнику, що він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя _______________