Номер провадження 2/243/2635/2017
Номер справи 243/4334/17
«24» травня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
Головуючого судді - Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, -
ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 квітня 2016 року між ним та відповідачем укладено нотаріально посвідчений Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований у реєстрі за №891.
З п.1 вище вказаного Договору, вбачається, що він та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_2 прийняв у власність 17/50 (сімнадцять п'ятдесятих часток) квартири під номером 47, що знаходиться в будинку під номером 24А, розташованому по вулиці Батюка, що у місті Слов'янську Донецької області, та складають житлову кімнату «4», площею 14,7 кв.м.
18 квітня 2016 року ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 33/100 часток вище вказаної квартири, що підтверджується копією Договору дарування №904, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу.
Після чого, він уклав угоду про реконструкцію квартири с ПП «СПЕК-7», та відповідно до вимог чинного законодавства, надавши при цьому відповідні документи, звернулися до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецької області, спрямувавши ОСОБА_5 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції двохкімнатної квартири №47 в однокімнатну, без зміни її цільового призначення, в житловому будинку по вул. Батюка, 24А, у м. Слов'янську, загальною площею 60,4 кв.м., яка була зареєстрована в інспекції 22.08.2016р. за №2-15-13-1660.
Виконавши реконструкцію квартири без зміни цільового призначення, відповідно до проектної документації, підготовленої ПП «СПЕК-7», він спрямував до Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецької області ОСОБА_5 про готовність до експлуатації об'єкта, який належить до ІIII категорій складності. ОСОБА_5 зареєстрована в інспекції 12.09.2016р. за №2-15-13-1773.
Після реконструкції вище вказана квартира стала однокімнатною, житловою площею 14,0 кв.м., загальною площею 28,6 кв.м., що підтверджується Довідкою з КП «БТІ» м. Слов'янська за №2462-18/0.54/01 від 23.09.2016р.
Також, відповідно до вище вказаної Довідки, 17/50 часток квартири АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу №891 від 15.04.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу ОСОБА_4, приєднана до іншого об'єкта нерухомості.
В теперішній час співвласником іншої частини нерухомого майна - квартири №47 в житловому будинку №24А по вул. Батюка в м. Слов'янську відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.04.2016р. за №57745632 є ОСОБА_2, якому належить на праві спільної часткової власності 17/50 частин вище вказаної квартири.
Для реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомості він звернувся до Державної реєстраційної служби у м. Слов'янську. Але 01 березня 2017 року державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_6 винесла Рішення №34083096 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, де вказала, що розглянувши заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для проведення державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану в АДРЕСА_2, та документи, подані для проведення державної реєстрації прав, встановив, що заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реестру прав. Також, реєстратор вказав, що згідно відомостей з ДРРП на нерухоме майно право власності на заявлений об'єкт нерухомого майна вже зареєстровано за заявником на праві спільної часткової власності на підставі поданих документів.
Враховуючи викладене, керуючись статтею 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктами 18 та 23 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, реєстратор відмовив у державній реєстрації права власності на вище вказану квартиру.
Частиною 1 ст. 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно до вимог ч. 2 даної статті, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 367 ЦК України, договір про події (виділ) нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню.
Враховуючи наявність документів, необхідних для поділу вказаного вище майна, а також попередню усну домовленість з відповідачем щодо вирішення питання та оформлення нотаріально посвідченого договору про виділ майна, що є у спільній частковій власності, домовилися про зустріч 27 березня 2017 року у приватного нотаріуса ОСОБА_4 для укладання такого договору, при цьому домовилися про розподіл витрат зі сплати держмита у рівних частках. Але відповідач до нотаріуса у назначений час не з'явився.
Вказує, що він у письмовій формі звернувся до співвласника майна, пояснивши ще раз про свої наміри та просив його прибути 07 квітня 2017 року з документами, необхідними для оформлення зазначеної угоди до приватного нотаріуса ОСОБА_4 для подальшого посвідчення її нотаріально.
Однак, до нотаріуса у назначений час відповідач теж не з'явився, а по телефону повідомив, що він не бажає нести будь-які витрати по укладанню договору виділу спільного майна.
Таким чином, відповідач не надав можливості вирішити питання виділу майна у досудовому порядку, у зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.
Згідно вимог ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; власникові належить права користування, володіння та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. При вирішенні питання про надання у володіння і користування співвласнику частини майна в порядку ст. 364 ЦК України слід враховувати інтереси інших співвласників майна. При цьому, як випливає зі змісту ч. 2 ст. 364 ЦК України, виділ у натурі частки із спільного майна допускається, якщо таке виділення можливо згідно з вимогами ст. 183 ЦК України. Остання дає визначення подільних (які можна поділити без втрати її цільового призначення) та неподільних (які не можна поділити без втрати її цільового призначення) речей.
Як вбачається з Технічного висновку за результатами огляду технічного стану будівельних конструкцій квартири №47 житлового будинку №24А по вул. Батюка в м. Слов'янську, складеного ПП «СПЕК-7» та погодженого Житлово-будівельним кооперативом №19 «СОЮЗ», експерт вважав можливим виділ йому відповідного приміщення з подальшою можливістю користування, розпорядження ним разом з другими співвласниками.
Зазначає, що в процесі здійснення ним реконструкції двокімнатної квартири № 47 в однокімнатну в житловому будинку по вул. Батюка, 24А у м. Словянську, фактично було виділено приміщення відповідачу, яке він в процесі проведеної ним реконструкції приєднав до вбудованого приміщення магазину канцтоварів по вул. Батюка, 24А у м. Словянську, і воно не має відокремленого входу до його квартири та будь-яких спільних комунікацій з належними йому приміщеннями. При цьому реконструкція квартири ним була здійснена без порушення прав та інтересів співвласника майна, відповідно до вимог діючого законодавства.
Таким чином, виділ майна співвласника вже відбувся, а тому вважає, що суд може прийняти рішення про виділ в натурі цілої ідеальної частки належного йому приміщення однокімнатної квартири, яке в теперішній час є спільним з майном відповідача.
У звязку з викладеним, просить суд виділити йому, ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_1, та визнати за ним право власності на цілу ідеальну частку, а саме 1/1 частки однокімнатної квартири №47, житловою площею 14,0 кв.м., загальною площею 28,6 кв.м., що знаходиться у будинку №24А, розташованому по вул. Батюка у м. Словянську, Донецької області. Припинити право спільної часткової власності на 17/50 квартири під № 47, що знаходиться в будинку №24а, розташованому по вул. Батюка у м. Словянську, Донецької області, та складають житлову кімнату «4», площею 14,7 кв.м., яка належить ОСОБА_2.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. 22 травня 2017 року від позивача надійшла Заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі, та задовольнити його позовні вимоги ( а.с. 33).
До судового засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до Повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.34). Про причини своєї неявки суд не повідомив.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;
- фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач повідомлений у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності підлягають задоволенню повністю з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.
У відповідності зі ст.328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом.
Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком позивачами, відповідачем не заперечується.
Згідно ст.392 ЦК України встановлено «Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.»
В судовому засіданні встановлено та підтверджено Довідкою Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 2462-18/0.54/01 від 23 вересня 2016 року, що ОСОБА_1 на підставі Договору дарування №904 від 18 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу, належить 33/100 часток квартири №47, що розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Батюка, будинок №24А, а також на підставі Свідоцтва про право на спадщину №2-219 від 27 квітня 2015 року, ? частка квартири №47, що розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Батюка, будинок №24А (а.с. 18).
З Договору купівлі продажу частки квартири, від 15 квітня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3, ОСОБА_1 17/50 часток квартири, під номером 47, що знаходиться в будинку під номером 24А, розташованому по вулиці Батюка, що у місті Словянську Донецької області, та складають житлову кімнату «4», площею 14,7 кв.м. Квартира 17/50 часток якої відчужується, складається із двох жилих кімнат. Загальна площа цієї квартири становить - 43,3 кв.м, а житлова площа згідно з Технічним паспортом, що є невідємною частиною правовстановлюючого документа - 28,7 кв.м. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області, ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за № 891. Право власності на придбану ним частину квартири підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності за № 57745632 від 20 квітня 2016 року (а.с. 5-6, 19-20).
Згідно ч.1. ст.355 ЦК України, «майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), ч.2 «Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності».
Згідно ч.1 ст.356 ЦК України встановлено «Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю».
Згідно ч.1, ч.2 ст.357 ЦК України встановлено «Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.»
Таким чином в теперішній час співвласниками нерухомого майна квартири №47 в житловому будинку №24А по вул. Батюка в м. Слов'янську відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 квітня 2016 року за № 57745632 є ОСОБА_2, якому на праві спільної часткової власності належить 17/50 часток даної квартири та відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 квітня 2016 року за № 57830148 ОСОБА_1, якому на праві спільної часткової власності належить 33/100 часток даної квартири, а також на підставі Свідоцтва про право на спадщину №2-219 від 27 квітня 2015 року, ? частка квартири №47, що розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Батюка, будинок №24А (а.с.9-10, 19-20, 21).
Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Таким чином, зі змісту зазначених норм слідує, що у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.
На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України) спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.
Отже, правовідносини сторін в даній справі регулюються нормою ст. 364 ЦК України.
У відповідності до розяснень, викладених у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі частки житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6-12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.
Відповідно до «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 18.0.2007 №55, висновок щодо технічної можливості проведення виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна дається місцевим Бюро технічної інвентаризації за зверненням співвласників нерухомого майна.
Згідно Технічного висновку по результатам огляду технічного стану будівельних конструкцій квартири №47 житлового будинку №24А по вул. Батюка в місті Словянську Донецької області, наданого Приватним Підприємством «СПЕК -7», згідно РБН В.3.1-01-99 будівельні конструкції приміщення квартири №47 житлового будинку №24А по вул. Батюка в місті Словянську Донецької області, знаходяться у «задовільному стані». Житлова кімната площею 14,7 кв.м відповідає вимогам, що ставляться громадським будівлям основними положеннями ДБН В.2.2-9:2009 «Громадські будівлі. Основні положення» і можливо використати її під магазин з обєднанням її з поряд розташованим вбудованим приміщенням магазину канцтоварів (а.с. 23-24).
З ОСОБА_5 про готовність до експлуатації обєкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, зареєстрованої у Департаменті державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області 12 вересня 2016 року за № 2-15-13-1773, вбачається, що ОСОБА_1 повідомив Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Донецькій області про закінчення реконструкції двокімнатної квартири № 47 у житловому будинку №24А по вул. Батюка у м. Словянську Донецької області у однокімнатну без зміни цільового призначення. Після реконструкції загальна площа однокімнатної квартири склала 28,6 кв.м, житлова 14,0 кв.м (а.с. 14-17).
Факт того, що обєкт нерухомого майна - двокімнатна квартира АДРЕСА_4, реконструйована в однокімнатну квартиру, загальною площею 28,6 кв.м, житловою площею 14,0 кв.м, без зміни цільового призначення, підтверджується Довідкою № 2462-18/0.54/01, виданою 23 вересня 2016 року ОСОБА_1 Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» міста Словянська (а.с. 18).
Згідно Технічного паспорта, виготовленого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» міста Словянська, станом на 02 вересня 2016 року, квартира АДРЕСА_5, складається з однієї житлової кімнати площею 14,0 кв.м, загальна площа квартири 28,6 кв.м (а.с. 25-26).
Таким чином, виділ майна співвласника ОСОБА_1 вже відбувся, оскільки в процесі здійснення ним реконструкції двокімнатної квартири № 47 в однокімнатну в житловому будинку по вул. Батюка, 24А у м. Словянську, фактично було виділено приміщення відповідачу, яке він в процесі проведеної ним реконструкції приєднав до вбудованого приміщення магазину канцтоварів по вул. Батюка, 24А у м. Словянську, і воно не має відокремленого входу до квартири ОСОБА_1 та будь-яких спільних комунікацій з належними йому приміщеннями. При цьому реконструкція квартири була здійснена без порушення прав та інтересів співвласників майна, відповідно до вимог діючого законодавства, а тому суд приходить до переконання про задоволення вимог позивача та виділ в натурі цілої ідеальної частки належного йому приміщення однокімнатної квартири, яке в теперішній час є спільним з майном відповідача ОСОБА_2
Частиною 1 ст.367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Згідно до вимог ч.2 даної статті, у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до вимог ч.3 ст.367 ЦКУ, договір про поділ (виділ) нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
ОСОБА_1 звернувся до Державного реєстратора ОСОБА_6, Словянської міської ради, з Заявою про проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4, та отримав Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 34083096 від 01 березня 2017 року. Державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на квартиру №47, що розташована за адресою: Донецька область, місто Словянськ, вул. Батюка, будинок №24А, у звязку з тим, що заявником подано документи, на підставі яких заявлене речове право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за заявником на підставі спільної часткової власності (а.с.22 ).
Правомірність і законність позовних вимог ОСОБА_1 щодо виділу йому у власність в натурі цілої ідеальної частки - 1/1 частки однокімнатної квартири №47 житловою площею 14,0 кв.м, загальною площею 28,6 кв.м, що знаходиться в будинку №24А, в місті Словянську Донецької області, припинивши його право спільної часткової власності на 17/50 часток квартири № 47, що знаходиться в будинку під номером №24А, розташованому по вул. Батюка, що у місті Словянську Донецької області, та складають житлову кімнату «4», площею 14,7 кв.м, яка належить ОСОБА_2 підтверджена розясненнями, наданими у п. п. 4, 5 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», згідно з якими вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК).
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 186, 328, 355, 356, 357, 358, 364, 367, 392 Цивільного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, яке регулює право приватної власності громадян на житловий будинок», Постановою № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити повністю.
Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6, та визнати за ним право власності на цілу ідеальну частку, а саме 1/1 частку однокімнатної квартири №47, житловою площею 14,0 кв.м, загальною площею 28,6 кв.м, що знаходиться в будинку №24А, по вулиці Батюка в місті Словянську, Донецької області.
Припинити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, що мешкає за адресою: АДРЕСА_6, право спільної часткової власності на 17/50 (сімнадцять пятдесятих часток) квартири №47, що знаходиться в будинку №24А в місті Словянську, Донецької області, та складають житлову кімнату «4», площею 14,7 кв.м, яка належить ОСОБА_2.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Головуючий:

Суддя Словянського міськрайонного суду Т.А.Хаустова