Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7397/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

01 березня 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26 грудня 2016 року звернувся в суд з позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, який уточнив в поданій до суду 10 січня 2017 року заяві.

Посилався на те, що згідно з судовим рішенням визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті йому компенсації втрати частини пенсії у звязку з порушенням строків її виплати, зобовязано здійснити відповідні виплати

Вказував, що протиправною відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у виплаті компенсації йому було завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює в 100 000 грн.

В уточненій позовній заяві просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на його користь на відшкодування моральної шкоди 100000 грн.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представники відповідачів щодо задоволення позову заперечували, вимоги вважають безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

Суд, заслухавши пояснення та обґрунтування позивача, представників відповідачів, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2016 року в справі № 524/3668/16-а, яка вступила в законну силу, визнано протиправним рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлене у вигляді листа №000846 від 17.05.2016 року, щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати. Скасовано рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлене у вигляді листа №000846 від 17.05.2016 року, щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити розрахунок та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати пенсії, а саме: - яка була нарахована та виплачена йому на підставі постанови Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 березня 2010 року по справі №2а-220/2010 р, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 липня 2010 року по справі №22ц-7626/10р. за період з 01 січня 2004 року по день фактичної виплати пенсії, за виключенням періоду з 01 січня 2006 року по 21 травня 2008 року, яка визначається як різниця між розміром пенсії, яка була нарахована та виплачена на підставі вказаної постанови суду та розміром фактично сплаченої пенсії, починаючи з 01 січня 2004 року по день фактичної виплати пенсії.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як розяснив Пленум Верховного суду України в постанові від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Але з наданих позивачем суду доказів з необхідністю не вбачається яких саме втрат немайнового характеру він зазнав, в чому полягає приниження його честі, гідності, престижу або ділової репутації, чому позивач повязує погіршення стану здоровя з діями відповідача, чи порушились його стосунки з оточуючими, в чому це виразилося, в чому полягали його моральні переживання, тощо.

В позовній заяві та в наданих в судовому засіданні поясненнях позивач зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, але не вказав якими доказами це підтверджується.

Посилаючись на те, що такими доказами є його пояснення, як позивача в судовому засіданні, позивачем ОСОБА_1 не враховано норми ст. 62 ЦПК України.

Також позивачем суду не надані докази наявності причинного зв'язку між шкодою, яку він просить відшкодувати, і протиправним діянням та/чи рішенням відповідача.

І хоча наведеним вище судовим рішенням відмова відповідача здійснити виплату компенсації і була визнана протиправною, це не тягне за собою наслідком автоматичне та безумовне заподіяння моральної шкоди позивачу, та як наслідок її відшкодування.

В кожному конкретному випадку протиправність дій однієї особи, виникнення моральної шкоди у другої особи та наявність прямого причинного звязку між протиправними діями та негативними наслідками обовязково підлягає доказуванню.

Біль того, як встановлено в судовому засіданні та визнавалося позивачем, його право на отримання відповідної компенсації в повному обсязі відновлено, відповідна грошова сума ним отримана.

Вирішуючи справу суд виходить з того, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08 вересня 2016 року не тільки було констатовано наявність порушень права позивача на отримання компенсації частини втрати пенсії у звязку з порушенням строків її виплати, але при цьому позивач ОСОБА_1 скористався своїм правом вимагати її виплату, судовим рішенням було зобовязано відповідача виплатити відповідну суму, така сума позивачем отримана.

В даному випадку наявне судове рішення не тільки про визнання рішення відповідача протиправним, але і про зобовязання відновити в повному обсязі право позивача, отже, враховуючи характер порушень, отримана позивачем грошова сума за судовим рішенням і є достатньою справедливою сатисфакцією.

На підставі викладеного, оскільки позивачем доказів заподіяння йому моральної шкоди та наявності причинного звязку між діями відповідача та заподіянням моральної шкоди надано не було, в задоволені позовної вимоги про відшкодування шкоди необхідно відмовити за її недоведеністю.

Державна казначейська служба України, до якої позивач також звертається з позовними вимогами, в жодні правовідносини з позивачем не вступала та прав позивача не порушувала, тому вимоги до цього відповідача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Таким чином в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити в повному обсязі.

Враховуючи, що позивач є пенсіонером, інвалідом, суд вважає за можливе судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 209, 213- 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Судові витрати за розгляд справи судом віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Н.Л.Яковенко

01.03.2017