Справа № 404/5688/17
Номер провадження 2-о/404/345/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Іванової Н.Ю.

присяжних - Бойко О.Л., Вайпан М.П.

при секретарі - Муравйовій С.Ю.

за участю прокурора - Стамат А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за заявою лікаря-психіатра КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» Ліходєєвої Ганни Данилівни про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Лікар-психіатр Ліходєєва Г.Д., яка є представником комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня" (довіреність від 11.09.2017 року, а.с. 27) звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, з метою надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 хворіє на психічний розлад у формі хронічного маячного розладу, потребує нагляду та лікування. За своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації в психіатричну лікарню.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримала, зазначила, що ОСОБА_4 хворіє на психічний розлад у формі хронічного маячного розладу, у діях ОСОБА_4 є реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

Прокурор дану заяву підтримала та не заперечила проти госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти її примусової госпіталізацію до психіатричної лікарні, в зв'язку з тим, що почувається добре та взагалі не вважає себе хворою, не розуміє чому їй потрібно лікуватися. Також зазначила, що у 2011 році вона була прооперована з приводу онкозахворювання. Проте ОСОБА_4 вважає, що під час проведення вказаної операції крім враженого органу їй безпричинно та без попередження видалили нирку. На пояснення лікаря в судовому засіданні, що вищевказане не знайшло свого підтвердження під час проведення ультразвукової діагностики, з результатами якої ознайомлена ОСОБА_4, остання відреагувала критично та зазначила, що на даний час все можна купити та сфальсифікувати, а тому результати ультразвукової діагностики є неправдивими. Крім того, ОСОБА_4 стверджує, що сусіди зверху, зокрема ОСОБА_5, встановив у квартирі відеоспостереження, впливає на неї електромагнітними променями, а також встановив установку, від якої до її квартири потрапляє гаряче повітря.

Заслухавши пояснення представника комунального закладу "Кіровоградська обласна психіатрична лікарня", особу, щодо якої вирішується питання про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, думку прокурора, яка погодилася із вимогами заявника щодо госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку ОСОБА_4, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 279, ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

У заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу»особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України.

Відповідно до ст. 27 цього Закону виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу»особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: 1) вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або 2) неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.09.2017 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз: хронічний маячний розлад (а.с. 5-6). Психічний стан: Знаходиться у ясній свідомості. Доступна контакту. Охоче втягується в бесіду, але розмова не завжди інформативна через її афективну забарвленість, упередженість пацієнтки до медичних працівників та усіх держструктур. Зовні виглядає доглянутою, охайно одягнена, волосся причесане. Формально поводить себе спокійно, але при торканні хворобливих для неї тем, стає дратівливою, періодично гнівливою, погляд злісний. Орієнтована у власній особистості, місці перебування, календарних датах. Збережено хронологічне відтворення всіх подій життя. Відмічається нерізко виражена торпідність мислення у зв'язку з віковими особливостями, схильна до докладності, застряганню на окремих темах. Виказує численні маячні ідеї відношення, впливу, переслідування, отруєння, змови, підлаштування. Усвідомлення хворобливого стану відсутнє, переконанню не піддається. Після декількох хвилин спілкування, включила лікарів психіатричного стаціонару в маячну фабулу змови проти неї.

Підставою для госпіталізації в примусовому порядку є наявність у ОСОБА_4 реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих.

З пояснень свідка ОСОБА_6, наданих в судовому засіданні, який є сином особи щодо якої вирішується дане питання та який звернувся з заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 до комунального закладу «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» вбачається, що вона є інвалідом ІІ групи по онкозахворюванню. Останнім часом психічний стан ОСОБА_4 різко погіршився, що проявляється в агресивній поведінці до близьких, рідних та сусідів. У матері повністю відсутня самокритика. Також ОСОБА_6 зазначив, що мати звинувачувала його в отруєнні води та встановленні камер відеоспостереження. Стверджує, що під час операції в КЗ «Кіровоградський обласний онкологічний диспансер» їй видалили зайві органи.

Також, в судовому засіданні надала пояснення свідок ОСОБА_7, яка є дочкою ОСОБА_4. Зазначила, що з матір'ю у неї були «натягнуті» стосунки, в зв'язку з чим після розлучення батьків вона стала проживати з батьком. Зараз вона мешкає в одному під'їзді з матір'ю, проте в іншій квартирі. На дії матері їй постійно скаржаться сусіди, які говорять, що ОСОБА_4 побила їх двері та облила зеленкою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 20.09.2013 року зверталася до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з заявою щодо її переслідування. Проте за результатами розгляду вказаного звернення складено відповідний висновок, а факти, викладені у ньому, такими, що не знайшли свого підтвердження (а.с. 8).

Також, ОСОБА_4 вважає, що у її квартирі з крана тече отруєна вода, яка містить «мило та хімічний розчин». З приводу цього вона 15.01.2016 року зверталася до Обласного комунального підприємства «Дніпро-Кіровоград» (а.с. 10), 03.07.2017 року та до Кіровоградської обласної державної адміністрації (а.с. 12-13).

Проте, за результатами лабораторних досліджень проб питної води, які були відібрані в квартирі ОСОБА_4 та з контрольних точок на мережі централізованого водопостачання, показники якості питної води відповідають вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 «Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людьми».

Крім того, 03.07.2017 року ОСОБА_4 зверталася до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (а.с. 11) щодо придбання нею в магазині «АТБ-Маркет» по вул. Пашутінська, 6/90 та в магазині «АТБ-Маркет» по вул. Космонавта Попова, 9-Г отруєної води. Однак спеціалістом держпродспоживслужби в телефонній розмові з ОСОБА_4 05.07.2017 року з'ясовано, що чека на придбання товару остання не має, а діагноз отруєння вищевказаною водою встановила собі сама.

До Кіровоградської обласної державної адміністрації ОСОБА_4 зверталася і з іншими заявами, зокрема, із приводу встановлення у її квартирі відеоспостереження та прослуховуючої апаратури; перевищення рівнів електромагнітного випромінювання та радіаційного фону; щодо забезпечення теплопостачання в квартирі.

Також, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 неодноразово зверталася з різними скаргами та заявами до Прокуратури Кіровоградської області та Управління міністерства внутрішніх справ Кіровоградської області (а.с. 36).

З заяви ОСОБА_8 (а.с. 30), яка є сусідкою ОСОБА_4 вбачається, що остання обливала двері заявниці зеленкою, неодноразово виливала воду та хлорку у вікно останньої на кухні. На зауваження чоловіка ОСОБА_8, який піднявся до ОСОБА_4 в квартиру, відреагувала агресивно, при цьому погрожуючи з ножем в руках.

Вищевказане підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_8.

Крім того, за інформацією КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Кіровограда», ОСОБА_4 страждає на ішемічну хворобу серця, ателосклеротичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу ІІ ст., степінь 2, ризик 2, СНІ ФКЦ. На «Д» обліку не перебуває. Підлягає динамічному спостереженню дільничним терапевтом. Протягом 2017 року за медичною допомогою не зверталась; за неодноразовими викликами на прийом до дільничного терапевта не з'являлась (а.с. 34).

За інформацією КЗ «Поліклінічне об'єднання м. Кіровограда» ОСОБА_4 перебуває на «Д» обліку у лікаря-хірурга поліклінічного відділення № 5 КЗ «Поліклінічне об'єднання м. Кіровограда» з діагнозом Cr прямої кишки st ІІ T4N1M0 кл. гр. ІІ. Останній раз оглядалася лікарем-хірургом 06.05.2015 року. На постійні запрошення через сімейного лікаря на прийом не з'являлася (а.с. 35).

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, висновку комісії лікарів-психіатрів КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня», показів свідків та інших матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4, враховуючи відомості про її поведінку та встановлений діагноз, являє собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, а тому у відповідності до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації вищевказаної особи у психіатричну лікарню в примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14, 16-19, 22, 27 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до КЗ «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня» в примусовому порядку для надання психіатричної допомоги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Н.Ю.Іванова

Присяжні О.Л. Бойко

М.П. Вайпан