АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4380/17 Головуючий 1інстанції - ОСОБА_1
Справа № 638/1512/17 Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ТОВ «Харків Екоресурс» звернулося до суду з вищевказаним позовом. Позивач просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у загальному розмірі 495,53 грн., з яких 383,87 грн. сума основної заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів, 94,85 грн. інфляційні витрати, 16,81 грн. три відсотки річних від простроченої суми.

В обгрунтування своїх вимог посилався на те, що вивезення побутових відходів за адресою: м. Харків, вул. Солдатська, буд. 26А надається ТОВ «Харків Екоресурс» з 01.03.2013 року на підставі Договору на вивезення побутових відходів, опублікованому в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия» №142 (2580)/1 від 27.11.2012 року. Крім того, 20.11.2012 року між УДППЗ «Укрпошта» та позивачем було укладено Договір про надання послуги доставки рекламної та/або інформаційної продукції №06-736, за яким УДППЗ «Укрпошта» було здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, в т.ч. за адресою відповідача, а саме: м.Харків, вул.Солдатська, буд. 26А. До набрання чинності зазначеним Договором від відповідача не надходило жодних заяв про свою незгоду із умовами опублікованого договору.

Відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 495,53 грн., яку просив стягнути із відповідача.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року в задоволенні позову ТОВ «Харків Екоресурс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Харків Екоресурс», посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вказує на те, що судом першої інстанції не враховано, що факт отримання відповідачем примірника газети «Харьковские известия» підтверджується матеріалами справи, а саме ОСОБА_2 виконаних робіт від 10.12.2012 року до Договору № 06-736 від 20.11.2012 року, а тому, послуги із вивезення побутових відходів за адресою: Харків, вул. Солдатська буд. 26А надаються на законних підставах.

Зазначав, що суд першої інстанції невірно застосував положення ст. 633 ЦК України. та помилково поклав на позивача обовязок доказування того факту що відповідачеві були надані послуги з вивозу побутових відходів, хоча відповідач не довів, що самостійно здійснює їх утилізацію.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з»явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні.

Між тим, оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ТОВ «Харків Екоресурс», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено факт надання послуг з вивезення побутових відходів саме ОСОБА_5

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 09 липня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова був виданий судовий наказ, який ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2015 року у справі № 638/7925/15-ц було скасовано, що стало підставою для звернення ТОВ «Харків Екоресурс» до суду з позовною заявою.

ОСОБА_5 зареєстрований і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як пояснив в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 він є співвласником зазначеного будинку, і йому на праві приватної власності належить 35/100 частин цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину. В належній йому частці вказаного будинку він зареєстрований та проживає один.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 року № 940 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові" виконавцем послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові визначено серед інших юридичних осіб і ТОВ "Харків Екоресурс".

Позивачем ТОВ «Харків Екоресурс» в якості пропозиції для підписання споживачами в газеті "Харьковские известия від 27.11.2012 року був опублікований публічний Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 27.11.2012 року, підписаний позивачем.

20 листопада 2012 року між останнім та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» було укладено договір про надання послуг з доставки рекламної та/або інформаційної продукції, за умовами якого підприємство взяло на себе зобовязання доставляти рекламно- інформаційну продукцію.

В обгрунтування вимог про стягнення заборгованості ТОВ «Харків Екоресурс» посилалось на те, що примірник газети з опублікованим у ньому договором був доставлений по місцю проживання відповідача, він з 1 січня 2013 року набрав чинності, оскільки заперечень від останнього про незгоду з його умовами не надійшло.

За цих обставин такий договір відповідно до ст. 633 ЦК України є публічним, відповідач став абонентом ТОВ «Харків Екоресурс», а договір між сторонами укладений згідно положень ч. З ст. 205, ст. ст. 642-643 цього Кодексу.

Згідно із ст. ст. 642, 643 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно пояснень ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду примірник договору про надання послуг з вивезення побутових відходів підписувала його дружина, а не він. Однак цей договір ним як власником будинку не був оскаржений в установленому законом порядку і будь-яких заперечень щодо пропозиції позивача про надання послуг ним (відповідачем) не надавалося.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 35-1 Закону України "Про відходи" власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту.

Пунктом 3.2.5 Рішення Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року № 504/11 «Про встановлення Правил благоустрою території міста Харкова» власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендатори житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, зобовязані укладати договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснювати оплату таких послуг та забезпечувати збирання побутових відходів.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28 грудня 2011 року року № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцем таких послуг визначено позивача.

За погодженим з адміністрацією Дзержинського району м. Харкова графіком планово-подвірного вивезення твердих побутових відходів від приватних домоволодінь Дзержинського району м. Харкова вивезення побутових відходів по вул. Солдатська здійснюється позивачем щосереди.

Посилання відповідача ОСОБА_5 на те, що він самостійно утилізує наявні у нього побутові відходи колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_5 не доведено, що він зберігає та видаляє відходи у санкціонованих місцях чи об'єктах і не порушує законодавство про відходи, екологічне та навколишнє середовище.

Рішеннями Харківської міської ради № 896 від 20 грудня 2011 року, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин, та № 92 від 18 лютого 2015 року, яким скасовано зазначене рішення, встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс».

Відповідно до пунктів 3, 5 Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою.

Згідно п.11 цього договору розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком №1 до цього договору, згідно з яким вартість послуг з вивезення твердих побутових відходів на одну особу становила 9,08 грн. на місяць, а з 06 березня 2015 року становить 11,69 грн. на місяць.

Рішенням Харківської міської ради № 215/06 від 27 грудня 2006 року «Про затвердження норм утворення твердих побутових відходів в місті Харкові» середньомісячна норма утворення твердих побутових відходів на одного мешканця приватного будинку становить 2,2 м. куб., а середньорічна норма утворення великогабаритних відходів на одного мешканця приватного будинку становить 0, 22 м. куб., отже при перерахунку на норму за один тиждень це становить приблизно 50 літрів на одного мешканця приватного будинку.

Наданий позивачем розрахунок суми основного боргу за послуги вивезення твердих побутових відходів за період з 01.012014 року по 01.01.2017 року (36 місяців) в сумі 383,87 грн. відповідає вимогам ч.1 ст. 15 Закону України "Про відходи", п.13 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів та вищенаведеним локальним актам.

Зобовязання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобовязанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобовязаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобовязанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобовязанням, у якому, серед інших прав та обовязків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги.

Відповідно до загальних умов виконання зобовязання, установлених статтею 526 ЦК України, зобовязання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Не дотримання таких вимог призводить до порушення зобовязань.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не включає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобовязання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Із матеріалів справи вбачається, що з 01 січня 2014 року по 01 січня 2017 року відповідач не здійснював оплату за надані послуги, у звязку з чим станом на 01 січня 2017 року у нього виникла заборгованості в розмірі 383,87 грн.; сума інфляційних втрат за час прострочення склала - 94,85 грн., 3% річних від простроченої суми - 16,81 грн.

До теперішнього часу заборгованість не погашена.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, про недоведеність того факту, що ОСОБА_5 є споживачем послуг вивезення побутових відходів, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року та ухвалення нового рішення про задоволення позову ТОВ «Харків Екоресурс» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Харків Екоресурс» підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в сумі 1600 грн. та апеляційної скарги в розмірі 1760 грн., оскільки такі витрати документально підтверджені платіжними дорученнями АТ "Прокредит банк" № 42 від 13.01.2017 року на суму 1600 грн. (а.с. 4) та за № 770 від 19.05.2017 року на суму 1760 грн. (а.с. 55).

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 15 травня 2017 року скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс» ( р/р 0643 в АТ «ПроКредитбанк», м. Київ, МФО 320984, код в ЄДР 35588643) заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 495 гривень 53 копійки, з яких: 383 грн. 87 коп. сума основної заборгованості за надання цих послуг, 94 грн. 85 коп. інфляційні витрати,

16 грн.81 коп. три відсотки річних від простроченої суми, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3360 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: