РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Володимир-Волинський Волинської області

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря - Столярчук Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2017 року ОСОБА_5 звернулась у Володимир-Волинський міський суд Волинської області із позовною заявою до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно в розмірі ? частки квартири АДРЕСА_1 після смерті її рідного батька ОСОБА_7.

18 січня 2017 року ОСОБА_5 скерувала до суду заяву про заміну відповідача на Володимир-Волинську міську раду Володимир-Волинського району Волинської області у зв?язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 первісного відповідача ОСОБА_6.

В подальшому 20 лютого 2017 року в адресу Володимир-Волинського міського суду Волинської області позивачем ОСОБА_5 було повторно подано заяву про заміну відповідача, в якій знову просила замінити відповідачів на належних: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - рідних сестер її покійного батька ОСОБА_7 Мечиславовча, які як і позивач є спадкоємцями першої черги за законом та мають майнові інтереси на предмет позову. Одночасно позивач ОСОБА_5 подала заяву про зменшення позовних вимог та просила визнати за нею право власності на спадкове майно в розмірі 1/3 частки квартири АДРЕСА_1, яку вона успадкувала за законом після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

У своїх позовних вимогах ОСОБА_5 покликається на те, що відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20965203 від 18.11.2008 року, її дід ОСОБА_8, баба ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7 були співвласниками квартири АДРЕСА_1. Дана квартира була їхньою спільною сумісною власністю. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її дід ОСОБА_8. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/3 частки вказаної вище квартири, яку фактично прийняли її батько ОСОБА_7 та баба ОСОБА_6, які на момент смерті проживали і були зареєстровані разом із дідом ОСОБА_8 Батько ОСОБА_7 не встиг оформити спадщину і помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно, а саме 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Оскільки за життя бабуся ОСОБА_6 висловлювала бажання відмовитися від своєї частки у спадщині її сина ОСОБА_6 на користь позивача ОСОБА_5, а інших спадкоємців у покійного не було, остання вирішила звернутися до суду із позовною заявою про визнання на цю частку права власності, оскільки в нотаріальному оформленні цього права їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів. Після смерті баби ОСОБА_6, яка була первісним відповідачем у цій справі, позивачу стало відомо про наявність інших спадкоємців, а саме рідних сестер її батька - ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Після уточнення усіх позовних вимог, позивач ОСОБА_5 просить визнати за нею право власності на 1/3 частки вказаної вище квартири, яка належала її батькові ОСОБА_7.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, водночас долучила до матеріалів справи заяву (без дати) первісного відповідача - покійної ОСОБА_6, адресованої до Володимир-Волинського міського суду Волинської області, в якій остання просить розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на спадкове майно слухати у її відсутність. Позовні вимоги визнає, проти позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2, її представник ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов визнали частково та пояснили, що оскільки покійний ОСОБА_7 відмовився від своєї частки у спадщині після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 свого батька ОСОБА_8, на користь матері ОСОБА_6, то відповідно був власником лише своєї 1/3 частки у квартирі, яка є предметом позову. А отже, після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина лише на належні йому 1/3 частки у квартирі, яку за законом у рівних частках успадкували позивач ОСОБА_5 та покійна ОСОБА_6. У зв?язку з чим позивач після смерті свого батька має право на спадщину лише 1/6 частки квартири. Власником інших 5/6 частки квартири була ОСОБА_6, після смерті якої ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина, право на яку за законом як спадкоємці першої черги у рівних частинах мають відповідачі та позивач.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов?язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Відповідно до ст.ст.1217-1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши наявні документи на які посилаються сторони суд прийшов до висновку щодо можливості часткового задоволення позову ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20965203 від 18.11.2008 року, ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були співвласниками квартири АДРЕСА_1. Дана квартира перебувала у їх спільній сумісній власності без визначення часток кожного з них.

На підставі ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_1.

На момент смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, в тому числі на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

Згідно наявної в матеріалах копії спадкової справи № 410/2010 заведеній у Володимир-Волинськиій державній нотаріальній конторі щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 спадкоємцями його майна були дружина ОСОБА_6 та діти - ОСОБА_7, ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

У відповідності до заяв ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 від 14 жовтня 2010 року, поданих до спадкової справи № 410/2010, останні відмовилася від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_8.

Таким чином єдиним спадкоємцем майна покійного ОСОБА_8 залишилась його дружина ОСОБА_6, яка фактично на момент смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом із ним, не заявила про відмову від спадщини, а отже у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину.

Факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підтверджується їхніми шлюбними відносинами та копією будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Якщо за життя такого спадкодавця не буде здійснено виділ частки із майна, що перебуває у спільній сумісній власності, ч.2 ст.370 ЦК України встановлює презумпцію рівності часток співвласників. Інший розмір часток може бути встановлений домовленістю між ними, законом або судовим рішенням. Оскільки склад спадщини згідно ст.1218 ЦК України визначається на момент відкриття спадщини, до спадкоємця перейде частка у спільній власності спадкодавця в тому обсязі, в якому вона існує на цей момент.

Оскільки ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_4 відмовилися від спадщини свого батька на користь своєї матері ОСОБА_6, подавши відповідні заяви 14 жовтня 2010 року у Володимир-Волинську нотаріальну контору, в розумінні ч.2 ст.370 ЦК України такий факт слід вважати їх спільною домовленістю із матір?ю ОСОБА_6, щодо перерозподілу часток у спільній сумісній власності.

За таких обставин, після смерті ОСОБА_8, фактичними співвласниками квартири АДРЕСА_1 залишилися ОСОБА_6, якій належало 2/3 частки вказаної квартири, та ОСОБА_7, якому належало 1/3 її частки.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2. Згідно повідомлення Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 81/01-16 від 23 січня 2017 року, спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 не заводилася. За життя ОСОБА_7 заповіту не залишив, а отже на день його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

ОСОБА_7 одруженим не був, оскільки ще 25 травня 2007 року розлучився із ОСОБА_9. Таким чином право на спадщину після смерті ОСОБА_7 у першу чергу отримали у рівних частинах позивач - його дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка на день смерті була неповнолітньою, а отже вважається такою, що прийняла спадщину, та відповідач за первісним позовом - його мати ОСОБА_6, яка на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом із ним, а отже також вважається такою, що прийняла спадщину.

Те, що позивач ОСОБА_5 є рідною дочкою ОСОБА_7 підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_3.

Як було встановлено судом, предметом спадщини ОСОБА_7 є 1/3 частки квартири АДРЕСА_1. Дане майно у рівних частинах успадкували позивач ОСОБА_5 та відповідач за первісним позовом ОСОБА_6 Отже кожен з них на день смерті ОСОБА_7 мав право успадкувати в рівних частинах по 1/6 частки даної квартири.

Таким чином, після смерті ОСОБА_7, позивач ОСОБА_5 має право отримати у власність 1/6 частки вищевказаної квартири, а ОСОБА_6 мала право оформити право власності в разі виділення часток на 5/6 частки у тій же квартирі, однак цього зробити не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 також померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_4.

В даний час після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, в тому числі 5/6 частки частки квартири АДРЕСА_1. Як встановлено в судовому засіданні, отримати спадщину після смерті ОСОБА_6 мають право у рівних частках, якщо інше не буде встановлено за домовленістю між ними, позивач ОСОБА_5, а також відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Протягом цього терміну спадкоємці мають право подати до нотаріальної контори свої заяви про прийняття спадщини або ж про відмову від прийняття спадщини. Тому, оскільки строки для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 ще не закінчилися, встановлення часток та права власності на майно, яке належало померлій ОСОБА_6 є неможливим.

Водночас суд не може взяти до уваги представлену в судовому засіданні заяву ОСОБА_6 (без дати), адресовану Володимир-Волинському міському суду Волинської області, щодо згоди останньої на визнання права власності за позивачем ОСОБА_5 на ? частки квартири, яка є предметом позову.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким правочинами в даному випадку могли бути дарування, заповіт, тощо, але аж ніяк не заява, яка була адресована суду невідомо ким і коли. До цього ж в судовому засіданні при ознайомленні із змістом даної заяви, відповідачі у своїх поясненнях підтвердили, що вона написана рукою їхньої матері ОСОБА_6, однак висловили свої припущення і думки, що при її написанні мати знаходилась під впливом сильнодіючих лікарських засобів у передсмертному стані, а тому її свідомість не могла бути «чистою», а написаний текст не відповідає справжньому волевиявленню матері. Представником позивача на аргументи відповідачів не було подано жодних доказів, які б свідчили про протилежне.

Підсумовуючи аналіз наведених доводів сторін, суд прийшов до висновку, що на момент постановлення даного рішення, позивач ОСОБА_5 має право успадкувати лише 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті свого батька ОСОБА_7.

Частиною 2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення, однак частково, оскільки судом встановлено, що на даний час ОСОБА_5 має право на 1/6, а не на 1/3 частки вищезгаданої квартири про що зазначає у позовних вимогах.

Судові витрати по справі суд покладає на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 368, 370, 1217-1218, 1226, 1261, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частини квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 09 березня 2017 року.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя І.Р. Вітер