Дата документу 07.03.2017
ЄУ № 420/2383/16-ц
Провадження №2/420/112/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Новопсковський районний суду Луганської області

в складі головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Сіренко А.В.

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини 19 червня 2015 року за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Пролетарська, 4.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що її мати була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично проживала разом із нею за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Молодіжна (Пролетарська), 4. Мати через похилий вік та у звязку з хворобою потребувала сторонньої допомоги, а тому вона з серпня 2014 року проживала з позивачем, яка здійснювала за нею догляд, а коли мати померла, - здійснила її поховання.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з житлової квартири, розташованої у будинку № 1 за № 1 по вул. Партизанській в смт. Новопсков Луганської області, однак державний нотаріус Новопсковського районного нотаріального округу, до якого вона звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину із підстав того, що нею не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, хоча на день смерті матері вона проживала разом із нею, а тому повинна вважатись такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав, просив її задовольнити. Позивач просила у заяві справу розглянути без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовну заяву визнали частково, відповідач ОСОБА_2 підтвердила, що на час смерті матері ОСОБА_5 остання проживала з позивачем ОСОБА_4 , однак матір періодично жила з позивачем та відповідачем кожні півроку, влітку к позивача, взимку у відповідача. У 2015 році позивач не віддавала матір відповідачу.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до паспорту, серії ЕМ № 124750, виданого 19.03.1999 позивач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження, серії ІV-УР № 1604393, виданого 26.11.1963 Попаснянським РАЦС Луганської області, 28.03.1962 народилася «Водолазская Любовь Ивановна» (російською мовою), де в графі «мати» вказана «Водолазская Мария Стефановна» (російською мовою).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 0 від 21.02.2017, 21.09.1985 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району зареєстровано шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7, актовий запис № 20.

Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 27.03.2012 шлюб між ОСОБА_7 (до шлюбу ОСОБА_6) ОСОБА_8 та ОСОБА_7, зареєстрований 21.09.1985 Заайдарівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, розірвано.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії І-ЕД № 470085, виданого 22.06.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новопсковського РУЮ у Луганській області, 19.06.2015 померла ОСОБА_5.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, від 12.11.1993, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Бажаючи отримати свідоцтво на спадщину та реалізувати свої спадкові права, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу від 21.03.2016 позивачу ОСОБА_4 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій: видачі свідоцтва про право на спадщину.

Актом підтвердження проживання № 274 від 22.06.2015 встановлено, що ОСОБА_5, яка померла 19.06.2015, з серпня 2014 року проживала без реєстрації з донькою ОСОБА_4 за місцем проживання останньої: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Пролетарська, 4, вели спільне господарство.

Відповідно до Довідки № 540 від 22.06.2015, виданої виконкомом Заайдарівської сільської ради Новопсковського району, ОСОБА_4 дійсно здійснила поховання ОСОБА_5, яка померла 19 червня 2015 року. На час смерті ОСОБА_5 проживала разом з ОСОБА_4 за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Пролетарська, 4, вели спільне господарство.

Актом підтвердження непроживання від 27.11.2016 встановлено факт непроживання ОСОБА_5 за адресою: Луганська область, смт. Новопсков, вул. Партизанська, 1/1, з 04.08.2014 по 19.06.2015.

Згідно довідки виконкому Новопсковської селищної ради № 5934 від 05.12.2016, ОСОБА_5, яка померла 19.06.2015, була зареєстрована, але не проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, з 04.08.2014 по 19.08.2015, виписана у звязку зі смертю.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії ІV-УР № 1604392, виданого 26.11.1963 Попаснянським РАЦС Луганської області, 28.03.1962 народилася «Водолазская Светлана Ивановна» (російською мовою), де в графі «мати» вказана «Водолазская Мария Стефановна» (російською мовою).

Згідно довідки № 180 від 02.02.2017, виданої виконкомом Заайдарівської сільської ради, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Актом обстеження проживання № 61 від 25.01.2017 ОСОБА_2 підтверджено факт проживання ОСОБА_5 разом зі своєю донькою ОСОБА_2 за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, провул. Піщаний, 1, в період з квітня по жовтень 2014 року.

Постановою державного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу від 26.01.2017 відповідачу ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальних дій: видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком для прийняття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_5, яка померла 19.06.2015, дійсно на момент смерті проживала з позивачем за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Молодіжна (Пролетарська), 4, до дня смерті останньої. Зі слів чужих осіб їм відомо, що позивач не віддавала матір відповідачу, однак чи відповідач робила якісь дії щодо проживання разом з матірю свідкам не відомо.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає; реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла; довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

Отже, враховуючи приписи вказаного законодавства, слід дійти висновку, що постійним місцем проживання є житло, в якому особа проживала понад 6 місяців.

Матеріалами справи встановлено, що померла ОСОБА_5 проживала понад шість місяців без реєстрації за місцем проживання позивача ОСОБА_4

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз'яснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи.

Суд не приймає доводи відповідача про те, що мати проживала півроку то з однією донькою, то з другою. Хоча цей факт сторонами не оспорюється, однак враховуючи наведене вище законодавство, позивач постійно проживала з померлою матірю на час відкриття спадщини, що не спростовано відповідачем та визнано ним у судовому засіданні.

Надані позивачем докази щодо підтвердження факту її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини перевірені і досліджені судом, підтвердженні показаннями свідків, суд вважає їх достатніми для встановлення факту того, що позивач ОСОБА_4 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Пролетарська, 4, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_4 при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 275,60 грн., що підтверджується квитанцією № 4 від 09.12.2016 та інформацією Управління Державної казначейської служби України у Новопсковському районі Луганської області про зарахування коштів у сумі 275,60 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Оскільки судовий збір за даним позовом на час звернення з ним становив 551,20 грн., за ухвалою суду від 04.01.2017 позивачу було зменшено сплату судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в частині, яка була зменшена.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини 19 червня 2015 року за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с. Заайдарівка, вул. Пролетарська, 4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 275,60 грн. в рахунок відшкодування судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 275,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку, встановленого для подачі апеляційної скарги, якщо така не була подана.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2017.

Суддя: О.С. Стеценко