Ухвала

іменем україни

13 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року,

встановила:

У квітні 2012 року публічне акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 5 липня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та

ОСОБА_3, останній отримав кредит у розмірі 3 253,80 грн зі сплатою 36% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 6 липня 2008 року. Неналежне виконання позичальником умов кредитного договору призвело до утворення заборгованості, розмір якої станом 18 листопада 2011 року склав 31 689,36 грн, яку банк просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області

від 28 травня 2012 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 689,36 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 березня 2015 року заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 травня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення апеляційного суду скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2016 року та залишити в силі заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області

від 28 травня 2012 року, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що у результаті неналежного виконання умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник, незважаючи на вимоги, не погасив, а розмір кредитної заборгованості банком визначено згідно вимог закону та умов договору.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що банк пропустив строк позовної давності, про застосування якого заявив відповідач.

Проте з такими висновками погодитись не можна з огляду на наступне.

Установлено, що 5 липня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 3 253,80 грн зі сплатою 36% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 6 липня 2008 року.

Пред'являючи позов, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що внаслідок неналежного виконання позичальником ОСОБА_3 умов кредитного договору утворилася заборгованість у розмірі 31 689,36 грн, яку останній не погасив.

За змістом частин 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

З обставин справи вбачається, що рішення суду першої інстанції ухвалювалось в заочному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції при розгляді справи здійснює перевірку і оцінку фактичних обставин справи та їх юридичну кваліфікацію в межах доводів апеляційної скарги, які вже були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Нові матеріально-правові вимоги, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, не приймаються та не розглядаються судом апеляційної інстанції. Той факт, що сторона не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції у випадках, передбачених законом може бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а не для вирішення апеляційним судом її заяви про застосування позовної давності.

Указаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року № 6-780цс15 та від 2 березня 2016 року № 6-2307цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд не взяв до уваги, що рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності та обґрунтованості рішення суду, а враховуючи те, що ст. 267 ЦК України є нормою матеріального права, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати заяву про застосування строків позовної давності.

Апеляційний суд виходив із загального строку позовної давності три роки.

Разом із тим, із доданих до позовної заяви Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (стандарт) вбачається, що в п. 5.5 сторони погодили, що терміни позовної давності до вимог про стягнення кредиту, процентів за користування ним, пені, штрафу сторонами встановлені тривалістю в п'ять років. Дані умови позичальником не підписані.

Таким чином, для вирішення питання про застосування строку позовної давності суду слід з'ясувати, яка редакція Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (стандарт) діяла на момент укладення кредитного договору між сторонами, чи був позичальник з ними ознайомлений та чи не було збільшено строк позовної давності.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи судом не встановлені, ухвалені у справі судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області

від 28 травня 2012 року та рішення апеляційного суду Одеської області

від 28 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька О.В. Кафідова О.В. Умнова І.М. Фаловська