БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/140/17
Провадження № 2/497/301/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з названим позовом, та просить постановити рішення яким визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому як за членом колгоспного двору.

Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/3 частки будинку загальною площею 115.5 кв.м., житловою площею 66.2 кв.м. з господарськими будівлями і дворовими спорудами: льох літ."Б"., навіс літ."В"., вбиральня літ."Г"., літня кухня літ."Д"., гараж літ."Е"., сарай літ."Ж"., навіс літ."З", сарай літ."І"., дворові споруди №1-5, розташованого за адресою: вул. Толстого, № 44, с. Кубей (колишня назва с. Червоноармійське), Болградського району, Одеської області. Право власності на частку будинку підтверджується довідкою сільської ради про те, що вище вказаний будинок відноситься до типу «колгоспного двору». Станом на 14 квітня 1991 року в даному будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, яким належало по 1/3 частці цього будинку. Позивачка звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5, виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області з метою зареєструвати своє право власності на 1/3 частку будинку, але їй було відмовлено в оформлені її права власності на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Саме ці підстави спонукали її звернутися до суду з цими вимогами для захисту свого невизнаного права власності.

Позивачка в судове засідання не прибула, повідомлена згідно вимог чинного законодавства (а.с.35), надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог (а.с.36).

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада в судове засідання не прибув, повідомлений належним чином згідно вимог чинного законодавства (а.с.33). До суду подав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.34).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: вул. Толстого, № 44, с. Червоноармійське (нині с. Кубей), Болградський район, Одеська область на праві власності належав колгоспному двору, главою якого був ОСОБА_6, який помер 19 червня 2005 року. До складу двору також входили: його дружина ОСОБА_4, яка померла 01 серпня 2013 року, та їх донька ОСОБА_1, позивачка по справі.

Кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1/3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що підтверджується довідкою № 2714 від 09.11.2010 року, виданою Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі запису в погосподарській книзі, особовий рахунок № 799, (а.с.9, 10, 11), технічним паспортом (а.с.15-17).

Рішення Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області про визнання права власності на вказане домоволодіння, що розташоване за адресою: вул. Толстого, 44, с. Червоноармійське, Болградський район Одеська область не приймалося протягом 1991 2016 року.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» до правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР).

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

За таких обставин позивачці належить 1/3 частка житлового будинку за адресою: вул. Толстого, № 44, с. Кубей (колишня назва с. Червоноармійське), Болградський район, Одеська область, як члену колишнього колгоспного двору.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка мали намір зареєструвати право власності на свою частку зазначеного домоволодіння, однак державний реєстратор прав на нерухоме майно рішенням від 06.01.2017 року відмовила позивачці у реєстрації права власності в звязку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок за названою адресою (а.с.26).

Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703.

Згідно п.10 Порядку заявник разом із заявою про державну реєстрацію подає органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для такої реєстрації документи, визначені цим порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

У відповідності з п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно та інші документи, визначені цим порядком.

Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивачка будучи власником частки житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: вул. Толстого, 44, с. Кубей (колишня назва с. Червоноармійське), Болградський район, Одеська область, не може зареєструвати право власності в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, внаслідок чого порушуються її права як власника.

За таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачка є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.120, 123 ЦК УРСР, ст.ст.16, 317-319, 321, 328, 392 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 10, 11, 60, 131, 197 п.2, 208, 209, 212-215, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КЕ № 675063, виданий 15.07.1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому, що складається з:

- житлового будинку літ. «А-1ж, а-а2», загальною площею 115.5 кв.м., житловою площею 66.2 кв.м., допоміжною площею 49.3 кв.м.;

- льоху літ."Б" площею 27.9 кв.м.,

- навісу літ."В" площею 29.9 кв.м.,

- вбиральні літ."Г" площею 2.8 кв.м.,

- літньої кухні літ."Д" площею 14.2 кв.м.,

- гаражу літ."Е" площею 22.1 кв.м.,

- сараю літ."Ж" площею 23.5 кв.м.,

- навісу літ."З" площею 45.6 кв. м.,

- сараю літ."І" площею 36.7 кв.м.,

- дворових споруд №1-5,

розташований за адресою: вул. Толстого, № 44, с. Кубей (колишня назва с. Червоноармійське), Болградський район, Одеська область, як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Кодінцева