Провадження №2/485/124/17
03 березня 2017 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
15 лютого 2017 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 22 червня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В силу різності характерів подружнє життя не склалося, що призводило до частих сварок та суперечок. Вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, а тому просить шлюб розірвати.
В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на примирення не згодна.
Відповідач був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, при причини неявки суду не повідомив, а тому, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі.
Дослідивши докази, суд встановив наступне.
Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу.
Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2002 року, про що Тамаринською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області внесено актовий запис про шлюб за №3 та видано відповідне свідоцтво (а.с.3).
Від подружнього життя сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4).
Спільне подружнє життя не склалося, з початку січня 2017 року сторони однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка примиритися категорично не бажає та зазначила, що відповідач застосовував до неї фізичну силу.
Спору про поділ спільного майна та місця проживання дитини між сторонами немає. Дитина проживає разом з позивачкою.
Вищевказані позивачкою обставини відповідач не заперечив, до суду не зявився.
Обставин, які б свідчили про можливість примирення сторін у ході судового розгляду не встановлено, позивачка заперечує можливість примирення, відповідач до суду не зявляється.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, збереження даної сімї не відповідало б інтересам позивачки, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України.
На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь позивачки.
Керуючись ст.ст.10,60,88, 212-215, 224-232, 294 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовільнити.
Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 червня 2002 року Тамаринською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис №3) розірвати.
Залишити ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу прізвище «Лаврентьєва».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до апеляційного суду Миколаївської області протягом 10 днів з дня отримання його копії, через Снігурівський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача з поданням такої заяви у десятиденний термін з дня отримання копії рішення.
СУДДЯ