РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/3547/17

Провадження № 2/643/3135/17

11.09.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сиротникова Р.Є.

за участю секретаря Новакової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд -,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» заборгованість в сумі 340659,62 грн. та судові витрати по справі в сумі 5109,90 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 06 лютого 2014 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 204#0, відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти на поточні потреби у загальній сумі 88 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 % річних.

Згідно з п. 1.1 кредитного договору, відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно «06» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануітетними платежами визначені в графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 05 лютого 2019 року.

Відповідно до п.10.1 кредитного договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за цим договором, позичальник зобов'язаний сплачувати банку пеню у розмірі 0.2% від простроченої суми за кожен день прострочення.

Банк виконав свої зобов'язання, що передбачені кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти. Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 204#0 06.02.2017 року, станом на 24.02.2017 р. сума простроченої заборгованості за кредитом становить 340 659,62 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 84 118, 59 грн.; процентів за користування кредитом - 75 058,02 грн.; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 130 828,34 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 50 354,67 грн.; штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту - 300,00 грн.

Згідно п. 8.3 кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, та/або процентів, нарахованих за користування кредитними коштами.

Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено, що у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов'язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника.

21.11.2014 року така вимога була направлена відповідачу, яка була отримана відповідачем 10.12.2014 року, однак заборгованість сплачена не була.

Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06 лютого 2014 року між ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 204#0, згідно з умовами якого, банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти на поточні потреби у загальній сумі 88000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33 % річних (а.с. 15-20).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору, відповідач зобов'язується використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачувати проценти за користування кредитом, інші платежі, виконати інші свої зобов'язання за кредитним договором, та повернути позивачу кредит на умовах та в строки (терміни), визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору позичальник зобов'язується щомісячно «06» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладення цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануітетними платежами визначені в графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 05 лютого 2019 року.

Банк виконав свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 88 000,00 грн. (а.с. 14).

Відповідач ОСОБА_1 в порушення взятих на себе зобов'язань, кредитні кошти не повертає та не сплачує проценти нараховані за користування кредитом.

У зв'язку з чим, згідно із розрахунком заборгованості, станом на 24.02.2017 року загальна заборгованість боржника за кредитом становить 340659,62 грн. з яких: заборгованості за кредитом - 84118,59 грн.; процентів за користування кредитом - 75 058,02 грн.; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитом - 130828,34 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом - 50354,67 грн.; штраф за факт прострочення сплати основної суми кредиту - 300,00 грн. (а.с. 12-13).

Пунктом 8.3 кредитного договору передбачено, що банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором у разі затримання позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини кредиту, та/або процентів, нарахованих за користування кредитними коштами.

Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено, що у разі, якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов'язаний у письмовій формі повідомити про це позичальника.

21 листопада 2014 року позивачем направлено повідомлення-вимогу щодо повернення суми заборгованості за кредитним договором, яка була отримана відповідачем 10 грудня 2014 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення щодо вручення поштового відправлення. (а.с. 26). Однак, заборгованість сплачена не була.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтями 1049, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 України наслідками порушення позичальником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи зазначене та принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений ст. 11 ЦК України, приймаючи до уваги те, що на день розгляду справи з боку відповідача відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів про виконання своїх обов'язків щодо сплати заборгованості за договором кредиту, суд приходить до висновку про те, що позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. При цьому суд приходить до висновку про можливість покладення в основу рішення розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» суму заборгованості за кредитним договором №204#0 від 06.02.2014 року, яка станом на 24.02.2017 року становить суму 340659,62 (триста сорок тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять грн. 59 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 5109,90 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Р. Є. Сиротников