РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гвардійської сільської ради

про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Гвардійської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що 18.06.2001 року помела мати позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями №9 по вул. Шевченка у с. Райківці Хмельницького району. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем майна померлої і постійно проживаючи в зазначеному домоволодінні, звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказаний будинок. Тому позивач просить визнати за нею право власності на домоволодіння №9 по вул. Шевченка у с. Райківці Хмельницького району в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задоволити, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 18.06.2001 року помела мати позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями №9 по вул. Шевченка у с. Райківці Хмельницького району. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем майна померлої і постійно проживаючи в зазначеному домоволодінні, звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказаний будинок., що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією листа нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Відповідно до п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, видача свідоцтва про правона спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №9 по вул. Шевченка у с. Райківці Хмельницького району в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, п.216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №20/5, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №9 по вул. Шевченка у с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області, в порядку спадкування після померлої 18.06.2001 року ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя