Справа № 165/2504/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ференс-Піжук О.Р.
Провадження № 22-ц/773/879/17 Категорія: 81 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Лимар Р. С.,

боржника ОСОБА_2,

представника боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням Нововолинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 14 лютого 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року заступник начальника відділу Нововолинського МВДВС ГТУЮ у Волинській області Овчиннікова Ю. А. звернулася в суд із зазначеним поданням. Покликалася на ті обставини, що у провадженні міського відділу ДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження № 50733607 за виконавчим листом виданим Нововолинським міським судом про стягнення з боржника ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 31718 грн. 03 коп.

Вважаючи боржника ОСОБА_2 таким, що ухиляється від виконання обов'язків, покладених на нього судовими рішеннями по сплаті кредитної заборгованості, суб'єкт звернення просив суд встановити щодо нього тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

14 лютого 2017 року ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області вказане подання державного виконавця Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області задоволено, тимчасово обмежено боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту повного виконання ним зобов'язань, згідно виконавчого листа Нововолинського міського суду № 165/2504/15 від 29.03.2016 р., сплатити кредитної заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 31718 грн. 03 коп.

У поданій на ухвалу суду першої інстанції апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить її скасувати як безпідставну і необґрунтовану та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши пояснення боржника та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи подання державного виконавця Нововолинського міського ВДВС ГТУЮ у Волинській області, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 має невиконані боргові зобов'язання за рішенням суду та ухиляється від їх виконання, а тому є всі підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, а саме у випадку свідомого ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього судовим рішенням, коли для цього у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Встановлено, що на виконанні у Нововолинському МВДВС ГТУЮ у Волинській області знаходиться виконавчий лист виданий Нововолинським міським судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 31718 грн. 03 коп., а також знаходились ще два виконавчі листи видані у цій же справі про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат, виконавчих витрат і виконавчого збору, вказані у яких грошові суми боржником ОСОБА_2 були сплачені добровільно, що підтверджується постановами про закінчення виконавчих проваджень від 13.03.2017 року (а. с. 95-99).

Крім того з матеріалів справи вбачається, що за місцем реєстрації боржника, державним виконавцем двічі надсилались письмові виклики про необхідність його явки у ДВС, дані про вручення яких ОСОБА_2 відсутні (а.с. 79, 81, 82). Також державний виконавець звертався із запитами до компетентних органів, щодо отримання інформації про наявність у боржника рухомого і нерухомого майна та грошових коштів у банківській установі (а. с. 77-78, 80).

Наведені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що боржник ОСОБА_2 має лише невиконані грошові зобов'язання, перед банком стягнення яких провадиться у примусовому порядку державним виконавцем. Однак суб'єктом звернення не доведено, а судом не встановлено тих обставин, що боржник навмисне не виконує вказані зобов'язання, тобто свідомо ухиляється від їх виконання, маючи всі реальні можливості їх виконати.

Тому на думку колегії суддів, підстави для тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відсутні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольнивши подання суб'єкта звернення та тимчасово обмеживши ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, порушив норми як матеріального так і процесуального права, які регулюють це питання, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання Нововолинського МВДВС ГУТЮ у Волинській області.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 14 лютого 2017 року в даній справі скасувати.

У задоволенні подання Нововолинського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді