Ухвала

іменем україни

17 лютого 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради, прокуратура м. Чернігова, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О., про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири, -

в с т а н о в и в :

У березні 2015 року ОСОБА_2, діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним договір дарування 1/2 частини кв. АДРЕСА_1, укладений 16 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О. та зареєстрований у реєстрі за № 139.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_6, мешкали разом з його матір'ю - ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1, яка була спільною власністю її чоловіка ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_4 в рівних частках. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. Після його смерті позивачка з донькою і ОСОБА_4 продовжували проживати в спірній квартирі.

16 лютого 2013 року відповідач ОСОБА_4 без згоди органу опіки та піклування уклала договір дарування 1/2 частини належної їй на праві власності наведеної вище квартири на користь ОСОБА_5, чим порушила права дочки позивача.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, укладений 16 лютого 2013 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О. та зареєстрований у реєстрі за № 139.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 13 грудня 2016 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що відсутні правові підстави для визнання недійсним договору дарування, оскільки його укладення хоч і відбулося без попереднього дозволу органу опіки та піклування, проте не призвело до звуження обсягу, зменшення чи обмеження існуючого права неповнолітньої ОСОБА_3 на володіння та користування 1/4 частиною спірної квартири, крім того договір дарування було укладено не батьками неповнолітньої ОСОБА_3, а ОСОБА_5, яка є бабою та не є законним представником неповнолітньої.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення апеляційного суду. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи апеляційним судом не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради, прокуратура м. Чернігова, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Тарасенко Р.О., про визнання недійсним договору дарування Ѕ частини квартири.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова