АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5283/17 Суддя доповідач Пилипчук Н.П.
Категорія: на дії ВДВС
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді: Пилипчук Н.П.

суддів: Кругової С.С., Колтунової А.І.,

за участю секретаря: Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2017 року за заявою державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області В.В. Ярошенко про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленному законом порядку,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 р. державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області В.В. Ярошенко звернувся до суду з заявою, в якій просив надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: 21/200 частки домоволодіння з надвірними будівлями, яке складається з житлових будинків літ. «А-1» літ. «Б-1», адреса об'єкта: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що в Київському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження, до складу якого входять: виконавчий лист № 2/2018/1698/2012/07 від 15.11.2012 року виданий Київським районним судом м. Харкова, виконавчий лист № 2/640/1439/16 від 29.09.2016 року виданий Київським районним судом м.Харкова,виконавчий лист № 2/640/1439/16 від 29.09.2016 року виданий Київським районном судом м.Харкова, проте згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власності за боржником ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 не зареєстровано, а тому на підставі абз. 2, ч.4, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець звернувся з вказаною заявою.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2017 року заяву державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області задоволено. Надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: 21/200 частки домоволодіння з надвірними будівлями, яке складається з житлових будинків літ. «А-1» літ. «Б-1», адреса об'єкта: АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та просить відмовити у задоволенні заяви державного виконавця.

Посилається на порушення судом норм матеріального права, неповноту з'ясування обставин по справі. Зокрема, зазначає, що державним виконавцем порушені норми ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія знаходить, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час боржником у добровільному порядку вимоги стягувача не задоволені, державним виконавцем проведені всі можливі заходи по виконавчому провадженню, однак вони не призвели до задоволення вимог стягувача, що заподіює суттєву шкоду його охоронюваним правам та інтересам, а тому наявні всі правові підстави для задоволення заяви державного виконавця.

Проте, з таким висновком суду 1 інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Судом встановлено, що в Київському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області знаходиться зведене виконавче провадження, до складу якого входять наступні виконавчі документи, а саме: - виконавчий лист № 2/2018/1698/2012/07 від 15.11.2012 року, виданий Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію його частки у спільному майні в розмірі 144165,95 грн.; - виконавчий лист № 2/640/1439/16 від 29.09.2016 року, виданий Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 інфляційні збитки та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 113683,05 грн.; - виконавчий лист № 2/640/1439/16 від 29.09.2016 року, виданий Київським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1283,72 грн.

Загальна сума заборгованості боржника ОСОБА_2 складає 280009,89 грн.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно частин 1 та 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке зареєстроване в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд надав дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, в той час, як згідно ст. 377 ЦПК України за наявності правових підстав мав звернути стягнення на нього.

Суд в порушення вимог ч. 2 ст. 377 ЦПК України вирішив питання без участі державного виконавця, отже не уточнив вимоги його подання та наявність підстав для його задоволення.

За таких обставин, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 12 липня 2017 року - скасувати, питання передати на новий розгляд.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - А.І. Колтунова

С.С. Кругова