Ухвала іменем україни
17 травня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євграфової Є.П., Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни, третя особа - Козелецький районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 12 грудня 2007 року заповнив анкету ПАТ «ПриватБанк» і отримав кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією в сумі приблизно 5 тис. грн. Жодного договору він не підписував, в тому числі, жодних зобов'язань щодо сплати процентів, пені та комісії, йому не були відомі дані ставки. Указаною карткою він користувався до 2009 року - часу дії даної картки. Оскільки періодично картка використовувалась (клались кошти та знімались), тому, яка була заборгованість за закінченням її дії він не знав. У жовтні 2016 року дізнався про те, що в Козелецькому районному ВДВС знаходиться виконавче провадження № 52388939, відкрите 28 вересня 2016 року за виконавчим написом, щодо стягнення 26 700 грн заборгованості за кредитною карткою та 1 700 грн за вчинення виконавчого напису, що разом становить 28 400 грн.

Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що 05 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис № 6670, яким запропоновано стягнути з нього 26 700 грн заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2007 року № k3xrF102400168 та 1 700 грн витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису.

Посилаючись на те, що до обов'язку нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання, ОСОБА_3 просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, яким запропоновано стягнути з нього 26 700 грн заборгованості за кредитним договором від 12 грудня 2007 року № k3xrF102400168 та 1 700 грн витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду від 19 січня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Установлено, 12 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № k3xrF102400168, відповідно до якого останньому наданий кредит у розмірі 4 115 грн 30 коп. зі сплатою за користування кредитом 0,42 % на місяць, а також інших платежів, передбачених умовами договору.

22 липня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу проживання і місця реєстрації ОСОБА_3 направило письмову вимогу про усунення порушень зобов'язань за кредитним договором від 12 грудня 2007 року № k3xrF102400168.

Зважаючи на те, що взяті позичальником зобов'язання за кредитним договором належним чином виконано не було, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі.

За вказаним зверненням приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис від 05 серпня 2016 року за реєстровим № 6670, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 12 грудня 2007 року № k3xrF102400168 в сумі 26 700 грн 72 коп., а також витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису, в сумі 1 700 грн.

Постановою головного державного виконавця Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ Богуш М.В. від 28 вересня 2016 року за вказаним виконавчим написом було відкрито виконавче провадження.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, реалізувало своє право на захист відповідно до приписів ст. 18 ЦК України, внаслідок чого нотаріус на підставі наданих банком документів вчинив виконавчий напис відповідно до вимог законодавства України.

Проте з висновками судів погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Відповідно до положень ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Разом із тим, як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний позивачем виконавчий напис вчинено на анкеті-заяві позивача, в якій сторони дійшли згоди про надання позивачу строкового кредиту строком на 24 місяці - з 12 грудня 2007 року до 12 грудня 2009 року.

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, не врахував, що виконавчий напис вчинено 05 серпня 2016 року, тобто за спливом майже шести років після виникнення права вимоги у банку, пояснень позивача в достатньому обсязі не перевірив, та висновків про додержання вимог закону при вчиненні виконавчого напису та необґрунтованості вимог позивача дійшов передчасно.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 19 січня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

О.В.Кадєтова

С.О.Карпенко