233 № 233/5706/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 квітня 2017 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Малінова О.С.,
за участі секретаря Поварніциної А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом Костянтинівської міської громадської організації «Центр громадського контролю та захисту» в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про визнання права власності на одну другу частину у спільному майні», -
15 листопада 2016 року Костянтинівська міська громадська організація «Центр громадського контролю та захисту», яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1, звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на одну другу частину у спільному майні. В обґрунтування своїх вимог вказали, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2014 року у цивільній справі № 233/4966/15-ц встановлено факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 із відповідачем ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з лютого 2003 року по липень 2014 року. Із відповідачем позивачка має спільну дитину - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час спільного проживання позивачки разом із відповідачем протягом 2008 року ними було придбано два житлові будинки із земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1. Вказані будинки були придбані за спільні кошти від продажу належних їм квартири та будинку, та зареєстровані на відповідача. У зв'язку із проведенням АТО на території Донецької області влітку 2014 року, відповідач ОСОБА_2 припинив спільне проживання з позивачкою та виїхав до м. Донецька. Тому просили визнати за ОСОБА_1 право володіння 1/2 (однією другою) частиною майна спільної сумісної власності.
У судове засідання представник позивачки ОСОБА_5. надала заяву в якій уточнила позовні вимоги, просила визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_2 та право власності на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_1 Також просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивачки, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошення у офіційному виданні - газеті «Урядовий кур'єр» від 22 квітня 2017 року № 76 (5945). За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З огляду на це, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2014 року у цивільній справі № 233/4966/15-ц встановлено факт спільного проживання позивачки ОСОБА_1 із відповідачем ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з лютого 2003 року по липень 2014 року. Рішення суду набуло чинності 13 жовтня 2015 року (а.с.3). Із відповідачем позивачка має спільну дитину - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про визнання батьківства НОМЕР_3 виданим 23 грудня 2003 року Костянтинівським міським відділом РАГС та свідоцтвом про народження дитини НОМЕР_4 виданим 23 грудня 2003 року Костянтинівським міським відділом РАГС (а.с.5). Під час спільного проживання позивачки разом із відповідачем ними було придбано два житлові будинки із земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_2 - відповідно до договору купівлі-продажу від 05 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П. за реєстром № 2421, та АДРЕСА_1 - відповідно до договору купівлі-продажу від 02 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу Щербініною Н.П. за реєстром № 1337. Вказані будинки були зареєстровані на відповідача ОСОБА_2 згідно витягів з державного реєстру прав власності на нерухоме майно №19520586 від 14.07.2008 року та № 19520198 від 14.07.2008 року відповідно (а.с. 8-9, 42-43).
Відповідно до статті 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, - тобто загальні положення щодо права спільної сумісної власності подружжя.
Факт проживання позивачки із відповідачем однією сім'єю з лютого 2003 року по липень 2014 року встановлення вищевказаним рішенням суду яке набуло чинності і тому, відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України додаткового доказування не потребує.
Тобто судом встановлено, що об'єкти нерухомого майна, які є предметом даного позову, були придбані сторонами у визначений судовим рішенням період і тому є їхньою спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Пленум Верховного Суду України в Постанові № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив у п.22, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
За таких обставин, виходячи з принципу рівності часток у спільному майні жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Костянтинівської міської громадської організації «Центр громадського контролю та захисту» в інтересах ОСОБА_1 у повному обсязі, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_2, та на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_1
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 69-71, 74 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 355, 357, 368, 372 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов Костянтинівської міської громадської організації «Центр громадського контролю та захисту» в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на одну другу частину у спільному майні задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у м. Магадан, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася у м. Магадан, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 (одну другу) частку будинку АДРЕСА_1,.
Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Костянтинівка, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судові витрати у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.
Заява, надана до суду про перегляд заочного рішення суду, може бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів, з дня її надходження до суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі відсутності сторони у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя