Номер провадження: 22-ц/785/5273/17
Номер справи місцевого суду: 494/1242/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А.,

при секретарі: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 рокустягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у сумі 125087,64 грн. і судові витрати в розмірі 1250,88 грн.

Не погоджуючись із вказаним заочним рішенням суду, ОСОБА_2подала до судуапеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року та ухвалити нове, яким змінити суму стягнення заборгованості та пені відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що між сторонами 02.08.2005 року був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 35000,00 грн. (а.с.13-14).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 (Слівна) прийняті на себе зобов'язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка відповідно наданого розрахунку по кредиту складає 125087,64 грн. (а.с.5-9).

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому, виходячи з матеріалів справи з урахуванням вищевказаних правових норм, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано задовольнив в повному обсязі позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнув з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 125087,64 грн. та судові витрати.

Доводи апеляційної скарги щодо застосування ст. 551 ЦК України є неспроможними з огляду на наступне.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Так, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як роз'яснено в абзаці 2 пункту 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

При цьому питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.

Тому, з врахуванням того, що кінцевий термін повернення кредиту 30.07.2020 року, заборгованість по пені не перевищує розмір збитків, при укладенні кредитного договору сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов, зокрема, обумовили в договорі розмір та умови сплати пені і штрафу, строку позовної давності щодо їх застосування, вказані умови кредитного договору в судовому порядку не визнано недійсними, тому, колегія вважає, що жодних істотних обставин в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України для зменшення пені апелянтом не наведено.

Апеляційний суд також враховує, що відповідно до вимог ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи нічим не обґрунтовані, висновків суду не спростовують, в зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307 , 308, 313, 314, 315, 317, 319, ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 14 грудня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

ОСОБА_3