Справа № 748/2529/16-ц Провадження № 22-ц/795/380/2017 Головуючий у I інстанції Криворученко Д. П. Доповідач - Шитченко Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Шитченко Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

за участю позивача представника позивача ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника ПАТ „Банк Богуслав ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Чернігівського районного суду від 05 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання протиправним, скасування рішення та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням від 05 січня 2017 року Чернігівський районний суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовив.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповноту зясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що позивач, всупереч умов п. 7.5 договору іпотеки та вимог ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», не була письмово повідомлена у 30-денний термін до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки про намір його укладення, чим умисно була позбавлена права повідомити банк про свій намір придбати предмет іпотеки.

Заявник також зазначає, що відповідачем без дотримання вимог ст. 13-1 ЗУ «Про нотаріат» було вчинено нотаріальні дії щодо спірного майна не за місцем його розташування, тобто, поза межами нотаріального округу, в рамках якого нотаріус має право здійснювати нотаріальну діяльність.

Крім того, вказує, що нотаріус прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на підставі нормативно-правового акту, що втратив чинність.

В письмових запереченнях відповідач та треті особи ПАТ «Банк Богуслав» і ОСОБА_2І, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, просять відхилити її, а рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та домоволодіння по вул. Пролетарська, 74-а в с. Клочків, Чернігівського району є правомірним, що встановлено та доведено рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, а отже, в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України, доказуванню в даній справі не підлягає. Районний суд також послався на законність дій приватного нотаріуса та дотримання ним вимог Законів України «Про нотаріат», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та положень Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Встановлено, що 30 травня 2012 року між ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 19/02-КР-31/2012, відповідно до якого банк зобовязувався надати позивачу кредит в сумі 900000 грн, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом з 30 травня 2012 року по 29 травня 2013 року 20,5 % річних, з 30 травня 2013 року по 31 травня2013 року 25 % річних, з 01 червня 2013 року по 29 травня 2017 року 20,5 % річних, а позичальник зобовязувалась прийняти, належним чином використати на зазначені в договорі цілі та своєчасно і в повному обсязі повернути кредит, а у випадку порушення умов договору сплатити неустойку у розмірах, строки та порядку, що встановлені договором, та відшкодувати збитки (а.с. 6-11, 96-109).

У період з 23 липня 2012 року по 25 квітня 2014 року між тими ж сторонами було укладено договори №№ 1-12 про внесення змін до кредитного договору від 30 травня 2012 року, за якими було змінено графік повернення кредиту, строки сплати процентів, періоди, розміри та строки сплати фіксованої процентної ставки, збільшено суму кредиту на 500000 грн, у звязку з чим загальна сума кредиту зросла до 1400000 грн (а.с. 110-137).

У забезпечення виконання кредитного зобовязання 30 травня 2012 року між ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, за яким останньою було передано банку в іпотеку земельну ділянку площею 0,1032 га та житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 301,6 кв.м, як розташовані по вул. Пролетарській, 74-а в с. Клочків, Чернігівського району (а.с. 12-17).

Також, у період з 23 липня 2012 року по 30 вересня 2013 року було укладено договори №№ 1-4 про внесення змін до договору іпотеки щодо земельної ділянки, оцінки предмету іпотеки, викладення п. 7.6 стосовно іпотечного застереження (а.с. 132-137, 138-148).

Зі змісту договору іпотеки вбачається, що житловий будинок належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку від 23 травня 2012 року та договору про внесення змін до договору дарування житлового будинку від 28 травня 2012 року. Земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 23 травня 2012 року Вартість предмета іпотеки була оцінена в 2053574 грн, з яких вартість земельної ділянки складає 77611 грн, вартість житлового будинку 1975963 грн.

Згідно умов п.п 3.3.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли на момент настання строку виконання зобовязання, забезпеченого іпотекою за цим договором, воно не буде виконане. Відповідно до п. 6.4 звернення стягнення відбувається, у тому числі, з правом іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса.

Пунктами 7.4, 7.5 договору іпотеки передбачено, що правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, є застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками. У разі якщо іпотекодержатель вирішить здійснити стягнення шляхом продажу предмету іпотеки будь-якій іншій особі-покупцеві, іпотекодержатель за 30 днів до укладання договору купівлі-продажу повинен письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законодавством України порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти такий договір.

З наведеного вбачається, що укладений між ПАТ «Банк Богуслав» та ОСОБА_5 договір іпотеки є видом забезпечення зобовязання останньої, і банк має право на власний розсуд обирати будь-який вид забезпечення зобовязання.

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, банком було застосовано процедуру позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно дог ЗУ «Про іпотеку» та умов укладеного між сторонами правочину. Так, 21 жовтня 2015 року ПАТ «Банк Богуслав» було сформовано та направлено на адресу ОСОБА_5 через ЧД УДППЗ «Укрпошта» електронне повідомлення 000007, за номером по ЦБД НОМЕР_1, яке отримано позивачем особисто 23 жовтня 2015 року (а.с. 151-154). Вказане повідомлення містило вимогу про усунення порушення, а саме сплату в 30-денний строк заборгованості за кредитним договором в сумі 1217000 грн та нарахованих процентів за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 185862,26 грн, а також попередження про звернення стягнення на нерухоме майно за договором іпотеки шляхом його продажу на підставі договору купівлі-продажу згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки.

Факт вручення електронного повідомлення від 21 жовтня 2015 року особисто ОСОБА_5 підтверджується листом Чернігівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 09 листопада 2015 року (а.с. 155). Крім того, факт належного повідомлення позивача про невиконання нею кредитних зобовязань та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки підтверджено ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 у справі за її позовом до ПАТ «Банк Богуслав», ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними (а.с. 173-177).

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_5 щодо її не повідомлення у 30-денний термін про намір укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, вже встановлені судовим рішенням і в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають, тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів до уваги не приймаються.

Після спливу 30-денного терміну та у відповідності до іпотечного застереження, 09 грудня 2015 року ПАТ «Банк Богуслав» уклав з ОСОБА_2 договори купівлі-продажу житлового будинку загальною площею 301,6 кв.м, що розташований по вул. Пролетарська, 74 в с. Клочків, Чернігівського району та області, за ціною 1289300 грн, визначеною субєктом оціночної діяльності станом на 04 грудня 2015 року, та земельної ділянки площею 0,1032 га, яка розташована в с. Клочків, Чернігівського району та області, за ціною 110200 грн, визначеною субєктом оціночної діяльності станом на 04 грудня 2015 року (а.с. 18-19, 20-21). Вказані договори посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням від 15 квітня 2016 року Чернігівський районний суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ «Банк Богуслав», ОСОБА_2 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними. Вказане рішення ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 31 травня 2015 року залишено без змін (а.с. 168-177). Судовими рішеннями було встановлено, що купівля-продаж спірного нерухомого майна (предмету іпотеки) відбулась на законних підставах та з дотриманням ст. 38 ЗУ «Про іпотеку».

Зважаючи на приписи ч. 3 ст. 61 ЦПК України, апеляційний суд повністю погоджується з висновком районного суду про правомірність набуття права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку та домоволодіння по вул. Пролетарська, 74-а в с. Клочків, Чернігівського району та області.

Право власності ОСОБА_2 на зазначене нерухоме майно було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 09 грудня 2015 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 164-165, 166-167).

Відповідно ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року (в редакції на час прийняття рішення про державну реєстрацію) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами 2 і 3 частини 5 цієї статті.

Абзацом 3 ч. 5 ст. 3 Закону визначено, що державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Частиною 4 ст. 55 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що посвідчення правочинів щодо відчуження, іпотеки житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, а також правочинів щодо відчуження, застави транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації, провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін відповідного правочину.

З матеріалів справи вбачається, що день вчинення нотаріальних дій щодо посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна місцезнаходженням ПАТ «Банк Богуслав» та місцем реєстрації ОСОБА_2 було м. Київ, отже, у відповідності до ст. 55 ЗУ «Про нотаріат», відповідач вчинила нотаріальну дію за місцезнаходженням сторін правочинів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо вчинення нотаріальної дії поза межами нотаріального округу є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Посилання заявника на застосування нотаріусом нормативно-правового акту, який втратив чинність, а саме, п. 16 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованого постановою КМУ від 22 червня 2011 року № 703, також є необґрунтованими, зважаючи на те, що зміст п. 16 Порядку повністю продубльований п. 2 ст. 9 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час прийняття рішення про державну реєстрацію) щодо повноваження державного реєстратора приймати рішення про державну реєстрацію. Відповідач в своїх рішеннях про державну реєстрацію послалась на нормативний акт, що має вищу юридичну силу і яким чітко передбачені права нотаріуса, як спеціального субєкта, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, що свідчить про відсутність порушень в діях приватного нотаріуса ОСОБА_6 при прийнятті оскаржуваних рішень. Позивач, зазначаючи про застосування нотаріусом нормативного акту, що втратив чинність, не зазначила, яким чином це порушило її права або призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315-317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Заочне рішення Чернігівського районного суду від 05 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: