АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6347/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8047/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Яценко Н.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поливач Л.Д.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8, Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у м. Києві, Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_9 про визнання права власності на майно та визнання прилюдних торгів недійсними.

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на майно та визнання прилюдних торгів недійсними. Також було подано заяву про забезпечення позову, в якій остання ставила питання в порядку положень ст. ст. 151, 152 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову, а саме : накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5. Вказуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач ОСОБА_5 може відчужити майно на користь третіх осіб.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року заяву було задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, де ставила питання про її скасування. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Представник відповідача підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Інші учасники будучи повідомленим про розгляд справи у встановленому законом порядку у судове засідання не з'явилися, поважність причин неявки суду не повідомили.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву з урахуванням положень ст. ст. 151, 152 ЦПК України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» виходив з того, що майно на яке просить позивач накласти арешт є предметом спору, належить відповідачу на праві власності і вказаний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач зазначав, що судом першої інстанції не було взято до уваги при вирішенні питання щодо забезпечення позову те, що позивач не є власником квартири., Власником квартири АДРЕСА_1. є він, а відтак, його право власності охороняється ст. 41 Конституції України, згідно якої, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Крім того, за адресою спірного об'єкту нерухомості відсутні зареєстровані мешканці, а отже, у позивача відсутнє право користування даним майном. Відтак, клопотання щодо накладення арешту на квартиру є безпідставним, оскільки право власності на вищевказане нерухоме майно попередніх власників припинилось з моменту державної реєстрації права власності за відповідачем.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертаючись до суду, серед інших вимог, також ставив питання щодо визнання права власності на квартиру, що за результатами торгів на праві власності належить відповідачу ОСОБА_5 А відтак забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно що належить відповідачу не суперечить заявленим позовним вимогам та положенням ст. 152 ЦПК України.

Не ґрунтуються на нормах діючого законодавства і доводи апеляційної скарги в частині того, що розгляд заяви позивача відбувся 17 травня 2017 року без участі відповідача та його уповноваженого представника, які не були належним чином сповіщені про дату судового засідання, чим позбавлені права на судовий захист.

Так як згідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала суду містить у собі посилання на зазначені вище норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: