Номер провадження: 22-ц/785/2448/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Саратської районної ради Одеської області, Саратської районної державної адміністрації Одеської області, комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» про скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до Саратської районної ради Одеської області, Саратської районної державної адміністрації Одеської області, комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» про скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що 15 липня 2016 року Саратською районною радою Одеської області прийнято рішення №96-УІІ про звільнення її з посади головного лікаря Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня», на підставі якого головою Саратської районної державної адміністрації Одеської області видано розпорядження №75-к від 15 липня 2016 року про розірвання контракту з головним лікарем комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня».

Вищевказані рішення Саратської районної ради та Саратської РДА позивачка вважає протиправними, а звільнення її незаконним у зв'язку з невідповідністю їх вимогами чинного законодавства, оскільки за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, згідно рішення Саратської районної ради від 15.07.2016 року №96-УІІ підставою звільнення слугувало систематичне невиконання нею без поважних причин умов та обов'язків визначених контрактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством; недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства; неподання органові управління майном квартальної та річної фінансової звітності. Однак, стверджуючи про систематичне невиконання нею без поважних причин умов та обов'язків визначених контактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством, Саратська районна рада Одеської області повинна була виходити з того, що систематичне невиконання трудових обов'язків має місце за умови, коли до працівника застосовано дисциплінарне або громадське стягнення за порушення таких обов'язків, однак працівник знову, протягом року з дня застосування стягнення за перше порушення, допустив невиконання покладених на нього обов'язків. До неї ж, за період її роботи, не застосовувалось жодних стягнень.

Крім того, всупереч п.6 Контракту та ч.1 ст.149 КЗпП України, у неї не витребувані пояснення щодо причин невиконання обов'язків, визначених Контрактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством. Також, на думку позивачки, відсутність посилання у рішеннях про звільнення з посади головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ», на конкретне положення того чи іншого нормативно-правового акту чи акту законодавства України, яким передбачено її посадові обов'язки, які вона нібито порушила, свідчить також про безпідставність та незаконність її звільнення.

Крім того, вважає, що приймаючи 15.07.2016 року рішення №96-УІІ про звільнення, відповідач Саратська районна рада, посилаючись на положення п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування», вийшла за межі своїх повноважень, оскільки Саратська районна рада є засновником (власником) закладу, проте в управлінні Ради заклад не перебуває, а органом управління є Саратська РДА, тому розпорядження голови Саратської РДА Одеської області №75-к від 15 липня 2016 року є також незаконним, оскільки воно видане на підставі протиправно прийнятого рішення Саратської районної ради Одеської області від 15.07.2016 року №96-УІІ.

На підставі вищевикладеного, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила скасувати вищезазначені рішення відповідачів про звільнення її з посади головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» та розпорядження про розірвання контракту з головним лікарем КЗ, поновити її на роботі на посаді головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» та стягнути на її користь з відповідача КЗ «Саратська ЦРЛ», із урахуванням уточнених позовних вимог щодо визначення середньоденної заробітної плати (408,41грн.), заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 18.07.2016 року до дня ухвалення судового рішення про її поновлення на посаді.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав.

Представник відповідача Саратської РДА Одеської області позов не визнала.

Представник відповідача Саратської районної ради Одеської області позов не визнав.

Представник відповідача КЗ «Саратська центральна районна лікарня» проти вимог позову заперечувала в повному обсязі.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Саратської районної ради Одеської області, Саратської районної державної адміністрації Одеської області, Комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня» про скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якої просив рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

В судове засідання ОСОБА_5, та її представник ОСОБА_2 не з'явилися, про розгляд справи був повідомлений належним чином (а.с. 28, 30 т. 2).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що відповідно до п.п 1.1, 1.2. Статуту КЗ «Саратська центральна районна лікарня» (у новій редакції), затвердженого рішенням Саратської районної ради № 369-VІ від 30.04.2014р., КЗ «Саратська ЦРЛ» є комунальним закладом, створеним Саратською районною радою Одеської області, заснованим на спільній власності територіальних громад сіл, селища Саратського району Одеської області, інтереси яких представляє Саратська районна рада Одеської області, управління закладом здійснює Саратська районна рада Одеської області або уповноважений ним орган.

Своїм рішенням №81-УІ «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селища Саратського району Одеської області, управління яким здійснює районна рада» від 25.05.2011 року, з переліком об'єктів спільної власності територіальних громад, що є додатком до вищезазначеного рішення, районна рада делегувала Саратській РДА повноваження із управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селища Саратського району Одеської області, в тому числі й КЗ «Саратська ЦРЛ». Пунктом третім даного рішення визначено певні повноваження райдержадміністрації у сфері управління зазначеними в переліку об'єктами, в тому числі:

п.3.3. забезпечує здійснення контролю за усіма напрямками статутної діяльності підпорядкованих комунальних установ та закладів, вживає відповідні заходи у разі її порушення, забезпечує здійснення контролю виконання доведених підпорядкованим комунальним установам та закладам планів, використання отриманих будь-яким чином коштів;

п.3.4. укладає і розриває контракти з керівниками підпорядкованих комунальних установ та закладів у випадках, передбачених законами України;

п.3.5 перевіряє ефективність збереження і використання закріпленого за комунальними установами та закладами майна, наданих їм бюджетних коштів, повноту та достовірність оприбуткування власних надходжень, обґрунтування обрання напрямків використання коштів спеціальних фондів, у томі числі достовірність обліку, повноту оприбуткування та обґрунтування подальшого використання отриманої у будь-якій формі благодійної допомоги, затверджує відповідні кошториси.

Рішенням Саратської районної ради №373-У1 від 20.06.2014 року, внесені зміни до вищезазначеного рішення районної ради від 25.05.2011 року №81-У1, де п.5 рішення доповнено новим абзацом в наступній редакції: «призначає та звільняє керівників комунальних установ, закладів та підприємств, що зазначені у пункті 1.1 розділу 1, пункті 2.1 і 2.2 розділу 2, розділі 3 та пункті 4.1 розділу 4 Переліку».

Також судом встановлено, що 15 квітня 2015 року рішенням Саратської районної ради №467-У1 ОСОБА_3 була призначена на посаду головного лікаря КЗ «Саратська центральна районна лікарня» на три роки на умовах обумовлених контрактом, а 20 квітня 2015 року між Саратською РДА, як Органом управління майном та головним лікарем ОСОБА_3, як керівником, було укладено контракт терміном на 3 роки зі строком дії з 20.04.2015 року по 19.04.2018 року, на підставі якого між ними виникли трудові відносини.

Перелік посадових обов'язків головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» визначено статутом КЗ «Саратська центральна районна лікарня» та посадовою інструкцією головного лікаря ЦРЛ, з якою ОСОБА_3 була ознайомлена особисто 20.04.2015 року.

На виконання делегованих повноважень райрадою, враховуючи клопотання депутатів Саратської районної ради щодо перевірки діяльності КЗ «Саратська ЦРЛ», головою Саратської РДА була створена комісія з перевірки діяльності КЗ «Саратська ЦРЛ», склад якої затверджено розпорядженням голови райдержадміністрації №139/А-2016 від 29.03.2016 року «Про утворення комісії з перевірки діяльності комунального закладу «Саратська центральна районна лікарня», із змінами, внесеними 11.04.2016 року розпорядженням №158/А-2016 щодо уточнення терміну перевірки - до 22 квітня 2016 року.

За результатами перевірки, яка проходила з 29.03.2016 по 22.04.2016 року, зазначеною комісією була складена довідка від 12.05.2016 року, в якій відображені факти порушення вимог Бюджетного кодексу України, статуту КЗ «Саратська ЦРЛ», Посадової інструкції головного лікаря та контракту, укладеного між головним лікарем КЗ «Саратська ЦРЛ» та Саратською РДА, а саме: порушення підпункту 5 пункту 5 Контракту щодо обов'язку керівника забезпечення ефективного використання і збереження закріпленого за Закладом майна з метою належного виконання Закладом покладених на нього завдань, що виявилось у безпідставно списаних 280 літрів палива на пересувний рентгенапарат на базі автомобіля ТАТА, який на балансі КЗ «Саратська ЦРЛ» не перебуває та не обліковується на позабалансових рахунках; порушення пункту 1.11 Посадової інструкції головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» затвердженої головою Саратської райдержадміністрації від 04.04.2012 року та пункту 7.10 Статуту КЗ «Саратська ЦРЛ» щодо обов'язку головного лікаря персонально відповідати за дотриманням порядку ведення і достовірності обліку, фінансової та статистичної звітності, а саме: під час перевірки виявлено відсутність будівельних матеріалів на суму 150000 грн., які по оборотним відомостям рахуються в КЗ «Саратська ЦРЛ» як такі, що є в наявності (лист 8 Довідки); при зміні матеріально-відповідальних осіб водіїв КЗ «Саратська ЦРЛ» не здійснювалася інвентаризація необоротних активів, які знаходились на їх зберіганні та не складалися акти прийому-передачі, які повинні затверджуватися керівником установи, що є порушенням положення про інвентаризацію активів та зобов'язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2014 року №879 (лист 9 Довідки); в порушення наказу Державного казначейства України від 02.12.1997 року №125/70 запасні частини не видаються за накладними (вимогами) ф.№3.3, книга складського обліку не ведеться, матеріальні цінності видаються без складського обліку (лист 9 Довідки); виявлено, що акти на списання підписувалися не уповноваженими особами, які не включені до складу комісії по списанню (лист 9 та 10 Довідки); порушення підпункту 14 пункту 5 Контракту щодо обов'язку забезпечення раціонального та ефективного цільового використання бюджетних коштів, що передбачені для утримання Закладу та надання безоплатної медичної допомоги, а саме: в порушення пункту 3 наказу Міністерства соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519, наказом керівника закладу нараховувалася доплата за напруженість в роботі, яка відсутня у переліку доплат вищевказаного наказу, обсяг незаконних виплат склав 13,9 тис. гривень (лист 5 Довідки); виявлені безпідставні виплати по трудовим угодам на виконання певних робіт, а самі угоди не мають дати, підпису виконавця або замовника, або взагалі відсутні підписи обох сторін, акти виконаних робіт підписувались не уповноваженою особою та без підпису виконавця про здачу робіт (лист 5 та 6 Довідки); виявлено, що при наявності дефіциту коштів для забезпечення обов'язкових виплат, керівником фактично здійснювалися стимулюючі доплати та надбавки у сумі 147,3 тис.грн., що є порушенням статей 26, 56, 78 Бюджетного кодексу України (лист 4 - 6 Довідки); виявлено, що в порушення статей 26, 51, 78 Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до використання кошторисів бюджетних установ», протягом першого кварталу 2016 року по КЗ «Сарстька ЦРЛ» виплачувалась заробітна плата працівникам без затвердженого належним чином штатного розпису та тарифікації, в результаті чого безпідставні виплати склали 3621100 грн. (лист 7 Довідки); виявлено не ефективне використання коштів на придбання медикаментів по завищеним цінам(лист 10 Довідки); виявлено не цільове використання коштів, що надходять від оренди майна, у сумі 33,7 тис грн., які, відповідно до частини 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, повинні використовуватися на утримання, облаштування, ремонт та придбання майна закладу (лист 15 Довідки); виявлено, що кошти від операції з перериванням вагітності не використовувались за цільовим призначенням (не використовувалися на організацію зазначеної послуги), як це вимагає ч.4 ст. 13 Бюджетного кодексу України (лист 15 Довідки); порушення підпункту 26 пункту 5 Контракту щодо обов'язку керівника затвердження порядку приймання, зберігання відпуску та обліку лікарських засобів та медичних виробів, а саме: виявлено відсутність наказів про розподіл медикаментів, їх облік та видачу (лист 10 Довідки); порушення підпункту 25 п. 5 Контракту щодо обов'язку керівника затвердження порядку надходження і використання коштів, отриманих як благодійні внески, а саме: виявлено відсутність в закладі порядку використання коштів, отриманих як благодійні внески (лист 16 Довідки).

Крім того, 22 червня 2016 року комісією, що створена на підставі наказу №257 Департаменту охорони здоров'я та соціального захисту населення облдержадміністрації від 17.06.2016 року, була проведена перевірка організації роботи КЗ «Саратська ЦРЛ», за результатами якої були встановлені наступні факти:

- порушення п. 1.11. Посадової інструкції головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» (далі Посадової інструкції), затвердженої головою Саратської райдержадміністрації 04.04.2012 року та п.7.10 Статуту КЗ «Саратська ЦРЛ» щодо обов'язку головного лікаря затверджувати плани роботи закладу за попереднім погодженням з Власником або уповноваженим ним органом, а саме: в закладі відсутні квартальні та місячні плани роботи закладу, не затверджено Координаційний план роботи, не складався план питань для розгляду на Медичній раді лікарні;

- порушення п.4.3.Посадової інструкції щодо обов'язку головного лікаря організовувати роботу та ефективну взаємодію структурних підрозділів Закладу, направлення їх діяльності на досягнення високої якості та ефективності медичної допомоги, а саме: виявлено відсутність заходів реагування з боку адміністрації КЗ «Саратська ЦРЛ» на порушення вимог законодавства та стандартів надання медичної допомоги з боку лікаря-хірурга ОСОБА_6; також виявлена незадовільна організація медичної допомоги дитячому населенню та інше.

За підсумками перевірки складена узагальнена довідка з висновком щодо невідповідності головного лікаря ОСОБА_3 кваліфікаційним вимогам займаної посади та пропозиціями щодо покращення організації роботи в перевіряємому закладі.

На підставі зазначених документів та матеріалів перевірки, а саме: доповідної начальника відділу діловодства РДА ОСОБА_7 від 01.06.2016 року щодо ненадання КЗ «Саратська ЦРЛ» фінансової звітності Саратській РДА за 3-4 квартал 2015 року, за 2015 рік та 1 квартал 2016 року, акту робочої групи з встановлення факту безпідставного використання нерухомого майна КЗ «Саратська ЦРЛ» стороннім особами від 13.07.2016 року, яким виявлено факти користування підвальним приміщенням поліклініки підприємцем ОСОБА_8 та приміщенням поліклініки ТОВ «Артмедіуз» без згоди районної ради та оформлення договору оренди відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чим порушено підпункт 10 п.5 Контракту та п.5.7 Статуту КЗ «Саратська ЦРЛ» щодо обов'язку головного лікаря передавати майно Закладу в оренду за попередньою згодою Власника (районної ради); акту обстеження матеріальних цінностей в КЗ «Саратська ЦРЛ» від 12.05.2016 року, райдержадміністрацією було підготовлено подання від 11.07.2016 року №02-24/871 до Саратської районної ради, щодо звільнення ОСОБА_3 з посади головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» за вищезазначені факти порушень, включивши до порядку денного чергової У11 сесії районної ради вказане питання. Зазначене подання обговорювалось на спільному засіданні постійних комісій районної ради з питань соціального захисту та охорони здоров'я; з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони довкілля; з питань депутатської діяльності, місцевого самоврядування, законності та захисту прав людини, яке відбулось 13.07.2016 року, на якому головний лікар ОСОБА_3 надавала пояснення та заперечення по фактам виявлених в очолюваному нею КЗ порушень, однак депутатами було прийнято рішення погодитись з проектом рішення по питанню звільнення з посади головного лікаря КЗ ОСОБА_3 і рекомендувати його на розгляд пленарного засідання районної ради, що вбачається з копії витягу з протоколу №5.

15 липня 2016 року Саратською районною радою на пленарному засіданні, було прийнято рішення №96-УІІ «Про звільнення ОСОБА_3 з посади головного лікаря КЗ «Саратська ЦРЛ» з підстав, передбачених контрактом від 20.04.2015 року, за п.8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, за систематичне невиконання керівником без поважних причин умов та обов'язків визначених контрактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством; недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства, за неподання Органові управління майном квартальної та річної фінансової звітності.

На виконання даного рішення райради, керуючись ст.ст.6, 23 ч.1, 36 ч.1, п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», рішенням Саратської районної ради від 25.05.2011 року №81-ІУ «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селища Саратського району Одеської області, управління яким здійснює районна рада», прийнято розпорядження голови Саратської РДА від 15 липня 2016 року №75-к «Про розірвання контракту з головним лікарем КЗ «Саратська центральна районна лікарня» ОСОБА_3

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_3 про скасування рішень, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України, контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Із роз'яснень, викладених у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів», вбачається, що вирішуючи позов про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання.

Відповідно до п.п.1,10,12 п.23 розділу 5 контракту від 20.04.2015 року, Керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за рішенням Власника в односторонньому порядку до закінчення строку його дії у разі систематичного невиконання Керівником без поважних причин умов та обов'язків, визначених цим контрактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством; у разі неподання Органові управління майном квартальної та річної фінансової звітності; у разі недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства, і саме за невиконання цих умов контракту позивачку було звільнено з посади. Оскаржуване рішення райради містить в собі посилання на норму закону та документи, які були підставою для звільнення ОСОБА_3 з посади.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність з боку відповідачів порушень порядку винесення рішення та розпорядження. Крім того, оскаржуване рішення Саратської районної ради було винесено в межах повноважень, у відповідності до п.20 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якого питання про призначення та звільнення керівників об'єктів, що перебувають в управлінні районних рад, вирішуються районними радами виключно на їх пленарних засіданнях, а виходячи з ч.1 ст.36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій наділені повноваженнями тільки укладати та розривати контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління місцевих державних адміністрацій, тому Саратська РДА, керуючись вимогами вказаного закону та вищезазначеним рішенням районної ради, на законних підставах розірвала контракт з позивачкою.

Також суд дійшов до вірного висновку, що ОСОБА_3 була звільнена з займаної посади з дотриманням вимог чинного законодавства, у відповідності до положень п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, при цьому був дотриманий порядок звільнення, у зв'язку з чим їй було відмовлено у задоволені позовних вимог.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 про те, що суд безпідставно та всупереч вимогам закону, дійшов до висновку про те, що ОСОБА_3 було звільнено з займаної посади з дотриманням вимог чинного законодавства, у відповідності до положень п. 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України, при цьому було дотримано порядок її звільнення, так як рішення Саратської районної ради та Саратської РДА є протиправними, а звільнення її незаконним у зв'язку з невідповідністю їх вимогами чинного законодавства, оскільки за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, згідно рішення Саратської районної ради від 15.07.2016 року №96-УІІ підставою звільнення слугувало систематичне невиконання нею без поважних причин умов та обов'язків визначених контрактом, статутом, посадовою інструкцією та законодавством; недотримання вимог фінансового та бюджетного законодавства; неподання органові управління майном квартальної та річної фінансової звітності, що не відповідає дійсним обставинам справи, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що суд приймаючи рішення повно та всебічно дослідив всі матеріали справи та ухвалив рішення, згідно з вимогами чинного законодавства.

Тобто, суд перевірив чи прийняті оскаржувані рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та дійшов висновку про відсутність з боку відповідачів порушень порядку винесення рішення та розпорядження. Крім того, оскаржуване рішення Саратської районної ради було винесено в межах повноважень, у відповідності до п.20 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно якого питання про призначення та звільнення керівників об'єктів, що перебувають в управлінні районних рад, вирішуються районними радами виключно на їх пленарних засіданнях, а виходячи з ч.1 ст.36 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», голови місцевих державних адміністрацій наділені повноваженнями тільки укладати та розривати контракти з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління місцевих державних адміністрацій, тому Саратська РДА, керуючись вимогами вказаного закону та вищезазначеним рішенням районної ради, на законних підставах розірвала контракт з позивачкою, що відповідає дійсним обставинам справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець