Кодимський районний суд Одеської області
________________________________________________________________________________________________ Справа № 503/2204/16-ц
Провадження №2/503/89/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01.03.2017 року м. Кодима Одеської області
Кодимський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Сопільняка О.М.
при секретарі Вдовиченко В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» (далі ПАТ «КСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1») 29 листопада 2016 року звернулося до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в сумі 5138 грн.40 коп., сплачених позивачем в якості страхового відшкодування.
В позовній заяві представник позивача ОСОБА_3 (діє відповідно до довіреності №211-2015 від 23 грудня 2015 року) вказала, що 08 січня 2015 року біля 18 год.40 хв. в с.Івашків Кодимського району Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода, під час водій автомобіля марки «ГАЗ-2410», державний номерний знак «АХ4423СІ» ОСОБА_2 не справився з керування та здійснив наїзд на електричну опору, що належить ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго», після чого залишив місце пригоди.
Постановою Кодимського районного суду Одеської області від 28 січня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 та 122-4 КУпАП.
Внаслідок зазначеної дорожньої пригода була пошкоджена електрична опора, вартість відновлювального ремонту якої склала 5138 грн.40 коп.
Автомобіль «ГАЗ-2410», державний номерний знак «АХ4423СІ», яким керував ОСОБА_2, був застрахований в ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1», яка виконуючи свої договірні зобов'язання перед стахувальником, виплатила страхове відшкодування в сумі 4138, 40 грн. за мінусом франшизи у розмірі 1000 грн., що вбачається з платіжного доручення №ЗР023787 від 12 травня 2015 року.
У звязку з цим, з огляду на залишення відповідачем місця дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності з вимогами п/п.«в» п.38.1.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача просила стягнути з відповідача сплачену позивачем суму страхового відшкодування у розмірі 5138 грн.40 коп., а також сплачений позивачем судовий збір в сумі 1378 грн.
В судове засідання представник позивача не прибула, але надала до суду заяву від 11 січня 2017 року про розгляд справи без неї ,Заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити.
Про причини неприбуття до суду відповідач не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи чи розгляд без його участі не надав, тому суд, вважаючи його належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, визнає причину його неявки неповажною.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти цього.
Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Окрім цього, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У звязку з цим, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі сторін (представника позивача та відповідача) та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши долучені до позову письмові докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Разом з цим, за зобов'язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, цивільне законодавство (ст.ст.614 та 1166 ЦК України) передбачає презумпцію вини правопорушника (презумпція заподіювача шкоди) коли не позивач повинен доказувати наявність вини відповідача у заподіянні шкоди, а навпаки, на відповідача покладено тягар доказування того, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Судом на підставі постанови судді Кодимського районного суду Одеської області від 28 січня 2015 року (справа №503/63/15-п) встановлено, що 08 січня 2015 року біля 18 год.40 хв. в с.Івашків Кодимського району Одеської області сталась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «ГАЗ-2410», державний номерний знак «АХ4423СІ» ОСОБА_2, здійснив наїзд на електричну опору, що належить ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» після чого місце пригоди залишив, чим порушив п.п.2.3, 2.10, 12.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4 та 124 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, факт дорожньо-транспортної пригоди, обставини її вчинення а також винуватість відповідача ОСОБА_2 є доведеними обставинами і доказуванню в цій цивільній справі не підлягають.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована перед третіми особами у страховій компанії ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1», що підтверджується полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/8436590.
Відповідно до довідки про вартість виконаних робіт та акту оцінки збитків від 09 січня 2015 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженої електричної опори склала 5138 грн.40 коп.
У звязку з цим, 20 лютого 2015 року ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернулось до ПАТ «КСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» із повідомленням про страховий випадок, а 17 березня 2015 року - із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 5138 грн.40 коп. у зв'язку з дорожньою пригодою, яка мала місце 28 січня 2015 року.
12 травня 2015 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» виплатило ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» страхове відшкодування в сумі 4138 грн.40 коп. за мінусом франшизи у розмірі 1000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №ЗР023787 від 12 травня 2015 року.
Згідно ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Факт залишення ОСОБА_2 місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою судді Кодимського районного суду Одеської області від 28 січня 2015 року (справа №503/63/15-п).
Отже, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна ОСОБА_1» в порядку регресу підлягає сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4138 грн.40 коп., які в якості страхового відшкодування відповідно до платіжного доручення №ЗР023787 від 12 травня 2015 року були сплачені позивачем ПАТ «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго».
Окрім цього, у звязку із задоволенням позову, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1378 грн. сплаченого позивачем судового збору (платіжне доручення від 27 вересня 2016 року №ЗР053103).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.215-218,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 4138 (чотири тисячі сто тридцять вісім) гривень 40 копійок.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» 1378 грн. судового збору.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач вправі оскаржити заочне рішення шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Сопільняк О.М.