Справа № 171/1680/17
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

20.09.2017 м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року за №11, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди згідно зі ст. 119 ЦПК повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Згідно ст. ст.69,70,71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено між ними домовленістю. Майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

При цьому суд зауважує, що правило визначення ціни позову за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, передбачене ст. 80 ЦПК України, є обовязковим.

Оскільки предметом даного спору є вимоги щодо поділу майна з визнанням права власності на певну його частину за кожним з подружжя, до складу якого входять об'єкти нерухомого, ціна позову, повинна бути визначена, виходячи з дійсної вартістю майна у відповідності до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім цього, дійсна сукупна вартість майна, що підлягає поділу, має бути підтверджена належними доказами, серед іншого висновком або ж звітом суб'єкта оціночної діяльності, який має право на проведення будівельно-технічної експертизи.

Разом з тим, всупереч положень п.9 ч. ст. 80, п.4 ч.2 ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем у позовній заяві визначено ціну позову на власний розсуд та не долучено докази, які мали б підтвердити дійсну вартість майна, що є предметом позову, встановлену на момент звернення до суду з позовом.

В матеріалах позовної заяви відсутні відомості щодо вартості спірного майна станом на час предявлення позову.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено 1 вимогу майнового характеру та 2 вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачено в розмірі 640 грн., тобто за одну вимогу немайнового характеру, в звязку з чим позивачу слід доплатити судовий збір за 1 вимогу немайнового характеру в сумі 640,00 грн. на розрахунковий рахунок № 0036, отримувач ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код з , то слід доплатити судовий збір за 1 вимогу майнового характеру з урахуванням ціни позову та надати до суду оригінали платіжного документу.

Також, відповідно до п. 3 ст.6 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Також, згідно вимог п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дана позовна заява повинна бути залишена без руху для усунення виявлених недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. У випадку, якщо позивачем не будуть усунені недоліки в зазначений строк, позовна заява згідно ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись 119-121 ЦПК України,суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу термін п"ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків у визначений судом строк, заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судових витрат в строки, встановлені ст.294 ЦПК України, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_4