Провадження №22-ц/784/601/17
Справа номер 484/1647/16-ц
Провадження номер 22-ц/784/601/17 Головуючий суду першої інстанції - Літвіненко Т.Я.
Категорія - 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - Локтіонова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Довжук Т.С., Колосовського С.Ю.,

із секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

без участі сторін, належно повідомлених про час і місце слухання справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області

від 27 грудня 2016 року,

ухвалене за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - Банк або ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2016 року Банк пред'явив до суду зазначений позов, який обґрунтував наступним.

27 червня 2008 року між ним та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №NKР0GA, відповідно до якого відповідачка отримала строком до 27 травня 2021 року кредит в сумі 27 052,04 доларів США зі сплатою 15% річних.

Посилаючись на те, що відповідачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, Банк просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором станом на 21 квітня 2016 року в сумі 1 271,34 доларів США, яка складається з заборгованості по комісії в сумі 1 066,32 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 135,11 доларів США, штрафу (фіксована частина) в сумі 9,84 доларів США, штрафу (процентна складова) в сумі 60,07 доларів США.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Банк подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову Банку, суд першої інстанції виходив з того, що він є безпідставним, оскільки судовим рішенням встановлено, що вищезазначений кредит відповідачкою сплачено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.ст.530, 531 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Але боржник має право виконати свій обов'язок достроково.

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У такому випадку кредитор має право на відшкодування збитків та сплати неустойки (ст.611 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Згідно з ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 27 червня 2008 року ОСОБА_3 відповідно до кредитного договору №NKР0GA отримала у позивача кредит у сумі 27 052,04 доларів США строком до 27 травня 2021 року зі сплатою 15% річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-15).

З наданого позивачем розрахунку випливає, що у зв'язку з порушенням відповідачкою умов кредитного договору станом на 21 квітня 2016 року в неї утворилась заборгованість зі сплати комісії в сумі 1 066,32 доларів США, пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 135,11 доларів США, штрафу (фіксована частина) в сумі 9,84 доларів США та штрафу (процентна складова) в сумі 60,07 доларів США (а.с.4-8).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2016 року, якою залишено вказане рішення без змін, встановлено, що заборгованість по кредиту у ОСОБА_3 відсутня. Вимога Банку про сплату винагороди за резервування ресурсів після дострокового погашення кредиту фактично є вимогою про додаткову плату, пов'язану з достроковим поверненням споживчого кредиту, що заборонено діючим законодавством. Судом ухвалено, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо нарахування комісії за резервування ресурсів на дострокове погашення кредиту в сумі 1 099,06 доларів США за вищезазначеним кредитним договором від 27.06.2008 року є протиправними. Визнано споживчий кредит за договором №NKР0GA від 27.06.2008 року у розмірі 1 099,06 доларів США ОСОБА_3 погашеним (а.с.39-40, 46-48).

Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про відсутність підстав для задоволення позову Банку, відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідачка повністю здійснила погашення боргу за кредитним договором №NKР0GA від 27.06.2008 року, нарахування їй додаткових витрат у зв'язку з достроковим поверненням споживчого кредиту визнано незаконним, а тому вимоги Банку безпідставні.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.В. Локтіонова

Судді: Т.С. Довжук

С.Ю.Колосовський