АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Невідомої Т.О., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва АллаМихайлівна, відділ державної виконавчої служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року, -

встановила:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року вказаний позов задоволено.

Визнано виконавчий напис від 16 вересня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за № 1120 за договором іпотеки № 013/193-1 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 580 572грн.15 коп., 1 700 грн. витрат на вчинення виконавчого напису, про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1, шляхом її продажу на публічних торгах таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 35 Закону України «Про іпотеку».

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справивбачається, що 20 грудня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1укладено кредитний договір № 515/П/РП/2007-840.

Сума кредиту: 35,465 00 доларів США.

Цільове призначення: придбання квартири.

Строк:з 20.12.2007 року по 19.12.2029 року.

Відсоткова ставка:15,49% річних.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань між банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку: квартиру АДРЕСА_1.

16 вересня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округуКобелєвою А.М. за заявою ПАТ КБ «Надра» вчинено виконавчий напис № 1120 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1.

Постановою державного виконавця 22 травня 2015 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим написом.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначила, що банк без її попередження звернувся до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про виконавче провадження» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом № 296/5 Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

З матеріалів справи вбачається, що 12 серпня 2014 року банком була надіслана позичальнику досудова вимога про погашення заборгованості (а.с. 68-69).

Матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 досудової вимоги.

В ході розгляду справи банком також не надано доказів про отримання ОСОБА_1 досудової вимоги.

Вбачається, що досудова вимога направлена за адресою: АДРЕСА_2.

Проте, в кредитному договорі адреса позичальника ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_3.

Отже досудова вимога банком була направлена за іншою адресою.

Крім того, після підписання кредитного договору ОСОБА_1 змінила своє місце проживання. З 2007 року ОСОБА_1, була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1.

З урахуванням цього, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис вчинений нотаріусом без дотримання вищенаведених вимог Закону України «Про іпотеку» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком була направлена досудова вимога позивачу за адресою, зазначеною у кредитному договорі, спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 22 червня 2017 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Т.О. Невідома