Справа № 212/632/17-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Деменко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами,
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 17.05.2013 передала грошові кошти відповідачу в сумі 81 200 гривень, про що була складена розписка, в якій ця сума зазначалася як завдаток за купівлю будинку. В подальшому договір купівлі-продажу не був укладений між сторонами, і позивач зверталася до суду щодо повернення вказаної суми. Рішенням суду від 15.06.2016 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 були стягнуті грошові кошти на підставі ст. 1212 ч. 1 ЦК України як набуті без достатньої правової підстави. Дане рішення набрало чинності 29.06.2016. До теперішнього часу відповідачем не виконано вказане рішення суду і грошові кошти не повернуті, а тому позивач на підставі ст. 1214 ЦК України просила стягнути з відповідача проценти за користування коштами.
Представник позивача в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечив проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Як вбачається зі справи та встановлено судом, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2017 року було задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 і стягнуто на її користь з ОСОБА_2 на підставі ст. 1212 ЦК України грошові кошти в сумі 81 200 грн. як набуті без достатньо правової підстави. Рішення набрало законної сили 29 червня 2016 року (а.с.9-11).
Приймаючи вищезазначене рішення суду як доказ, суд виходить з положень ст. 61 ЦПК України, відповідно до якої обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Судом встановлено, що на виконання рішення суду від 15.06.2016 30 червня 2016 року було видано виконавчий лист, 07.07.2016 судове рішення звернуто до примусового виконання, і 23.12.2016 після проведення необхідних виконавчих дій, зокрема з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2, винесено постанову про звернення стягнення на догоди боржника, копії якої були надіслані сторонам виконавчого провадження (а.с. 13).
Відповідно до Звіту про здійснені відрахування та виплати, надані з місця роботи ОСОБА_2 ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», за період з лютого 2017 року по червень 2017 року з заробітної плати відповідача були утримані грошові кошти на користь ОСОБА_1 на загальну суму 2159,92 грн. (а.с. 51-52).
Частиною другою статті 1214 ЦК України з посиланням на статтю
536 цього Кодексу передбачено нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами у випадку безпідставного одержання чи збереження грошей.
Якщо без достатньої правової підстави набуваються або зберігаються гроші (як готівкові, так і безготівкові), на них нараховуються відсотки згідно зі статтею 536 ЦК України з того часу, коли набувач дізнався або повинен був дізнатися про безпідставність набуття або збереження грошових коштів.
Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15.
Отже, згідно вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України особа має право на одержання процентів в разі, якщо гроші набуваються або зберігаються без достатньої правової підстави.
За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір таких процентів визначається договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами сторонами встановлено не було, такий розмір не визначений законом або іншим актом цивільного законодавства. Тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню згідно зі ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 18.05.2013 по 21.08.2017 в сумі 50 641,82 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 60-61), який оформлений належним чином, є обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на оплату судового збору в сумі 640 грн. (а.с. 1).
Керуючись ст.ст. 536, 1214 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування безпідставно набутими грошовими коштами задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складений та підписаний 25 вересня 2017 року.
Суддя: О. В. Колочко