13.09.2017 Справа № 363/4807/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Давидової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання ОСОБА_2, членів її сім'ї, або будь-яким іншим особам, не залишати автомобіль, інші транспортні засоби чи розміщати будь-яке майно на провулку (проїзду) від вул. ОСОБА_4, до земельної ділянки позивача, кадастровий номер :08:288:0154, а також припинити будь-які дії щодо самовільного облаштування проїзду вздовж земельної ділянки позивача зі сторони ставка (дамби); визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області від 21.10.2016 року №141-13-VII «Про надання дозволу на встановлення (відновлення) межових знаків земельної ділянки гр. ОСОБА_2П.».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що вона являється власником земельної ділянки, розташованої в с. Литвинівка, вул. Червона Слобода, орієнтовною площею 0,0676 га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :08:288:0154. Земельна ділянка ОСОБА_1 розташована через провулок від будинку відповідача ОСОБА_2 С.П. Даний провулок є проїжджою частиною, землею загального користування, через який весь час заїжджала сільськогосподарська техніка, що надавало змогу ОСОБА_1 обробляти та збирати врожай. Однак, ОСОБА_2 тривалий час самовільно займає значну частину цього провулка (проїзду) для особистого користування де розмістили самовільні господарські будівлі, а також ставить на зберігання транспортний засіб, що ускладнює вільний проїзд до земельної ділянки позивача, оскільки заїзд до неї практично неможливий.

Крім того, рішенням відповідача ОСОБА_3 сільської ради від 21.10.2016 року №141-13-VII, надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки площею 0,0731 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, за адресою с. Литвинівка, вул. Червона Слобода, 80. Разом з тим, 21.10.2016 року рішенням ОСОБА_3 сільської ради від 21.10.2016 року №141/1-13-VII, ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0862 га., що знаходиться за адресою с. Литвинівка, вул. Червона Слобода. Таким чином, вищезазначені ділянки можуть належати на праві власності ОСОБА_2, що унеможливить доступ (заїзд) до земельної ділянки позивача.

В судовому засіданні позивач з представником позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав лист про розгляд справи у відсутність представника ОСОБА_3 сільської ради.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що проїзд до земельної ділянки ОСОБА_1 є але дуже малий, крім того, після дощів проїхати неможливо, оскільки утворюються великі калюжі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що проїзд до земельної ділянки позивача ОСОБА_1 є та його вистачає для проїзду сільськогосподарської техніки.

Заслухавши пояснення позивача з представником, представника відповідача ОСОБА_2, допитавши ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в якості свідків, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №693869 від 23.08.2012 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0676 га. кадастровий номер :08:288:0154, розташованої Київська область, Вишгородський район, с. Литвинівка.

Згідно до договору купівлі-продажу від 18.12.2003 року, укладеного між ОСОБА_9 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) вбачається, що продавець продав, а покупець купив житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Литвинівка, вул. Червона Слобода, 80.

Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.12.2003 року, ОСОБА_2 являється власником житлового будинку, що знаходиться в с. Литвинівка, вул. Червона Слобода, 80.

Рішенням ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області, від 21.10.2016 року №141-13-VII «Про надання дозволу на встановлення (відновлення) межових знаків земельної ділянки гр. ОСОБА_2П.», надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на встановлення (відновлення) межових знаків земельної ділянки площею 0,0731 га., яка надавалась для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка знаходиться за адресою: с. Литвинівка, вул. Червона Слобода, 80 Київської області, Вишгородського району.

Крім того, рішенням ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області, від 21.10.2016 року №141/1-13-VII «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_2П.», надано дозвіл гр. ОСОБА_2 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної дялнки ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,0862 га., яка розташована в межах населеного пункту с. Литвинівка по вул. Червона Слобода Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Відповідно до акту встановлення факту безперешкодного проїзду (проходу) до земельної ділянки від 22.03.2017 року, складеного комісією ОСОБА_3 сільської ради в складі: голови ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_10, секретаря Литвинівської сільської ради ОСОБА_11, землевпорядника ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_12, депутатів ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_13, ОСОБА_14 в присутності свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_15, про те, що ОСОБА_1 має проїзд (прохід) до своєї земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства по вул. Червона Слобода в с. Литвинівка (кадастровий номер :08:288:0154), орієнтовною площею 0,067 га. Ширина проїзду до даної земельної ділянки складає 3,5 метри. Жодних порушень земельного законодавства щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою ОСОБА_1 не виявлено.

Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.58, 60 ЦПК на підтвердження факту того, що саме ОСОБА_2 здійснює перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивача.

Крім того, щодо позовних вимог про визнання незаконними та скасування рішень ОСОБА_3 сільської ради Вишгородського району Київської області від 21.10.2016 року №141-13-VII «Про надання дозволу на встановлення (відновлення) межових знаків земельної ділянки гр. ОСОБА_2П.», позивачем не надано доказів як саме порушено її право, прийнятими рішеннями.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 125,126, 152 ЗК України, статтями 10, 11, 16, 58, 60, 88, 209-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк