Справа № 495/1249/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості ,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «Приватбанк»звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.

До позовної заяви також додана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку 1,1999 га, кадастровий номер :01:001:0391, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Карналіївська сільська рада та земельну ділянку площею 4,8118 га, кадастровий номер :01:002:0405, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Карналіївська сільська рада, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчудження, оскільки відповідачка може на власний розсуд розпорядитися вищевказаним майном, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи той факт, що відповідачем по справі не вжито заходів щодо добровільного погашення заборгованості, суд вважає, що відповідачем можуть бути вчинені дії, які в подальшому можуть утруднити чи унеможливлювати виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України, арешт може бути накладеним лише на майно та кошти, що належать відповідачеві.

На підставі вищевикладеного суд вважає за необхідне заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,задовольнити частково та накласти арешт на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку 1,1999 га, кадастровий номер :01:001:0391, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Карналіївська сільська рада, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчудження, до вирішення справи по суті.

Керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке належить відповідачу ОСОБА_2, а саме: земельну ділянку 1,1999 га, кадастровий номер :01:001:0391, яка розташована за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Карналіївська сільська рада, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчудження, до вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: