АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 675/930/16-ц
Провадження № 22-ц/792/358/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Талалай О.І.,

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.,

секретар Філіпчук О.С.,

з участю апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія Аско-Медсервіс», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

у с т а н о в и л а :

18 березня 2016 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 листопада 2014 року у м. Ізяславі Хмельницької області на вул. Незалежності за участю транспортних засобів «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Citroen Nemo» реєстраційний номер НОМЕР_2, йому завдана матеріальна шкода. Водій автомобіля «Opel Vivaro» допустив порушення п.п. 10.1, 13.3, 14.6в, 18.4 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП належний йому автомобіль «Citroen Nemo» отримав механічні пошкодження переднього лівого крила, підкрильника, бампера, лівої фари і покажчика повороту. Винним у ДТП згідно з постановами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2015 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2015 року визнано ОСОБА_2 Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Аско-Медсервіс», яка виплатила йому страхове відшкодування у сумі 6487 грн 14 коп. Для проведення відновлювального ремонту автомобіля він придбав запчастини на суму 11770 грн. У зв'язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь різницю між вартістю придбаних запчастин і виплаченим страховим відшкодуванням у сумі 7628 грн 32 коп (за виключенням вартості підкрилка), витрати на проїзд при розгляді справи про адміністративне правопорушення - 120 грн, витрати на послуги пошти - 35 грн, по оплаті судового збору - 551 грн 20 коп.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1297 грн 43 коп завданої матеріальної шкоди, витрати по оплаті судового збору у сумі 85 грн 80 коп. В решті позову відмовлено.

ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення норм ЦПК України. Вважає, що судом не враховано положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що відшкодуванню підлягають витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом автомобіля.

Рішення суду оскаржується апелянтом фактично лише в частині відмови в позові про стягнення різниці між вартістю придбаних запчастин і виплаченим страховим відшкодуванням, а в частині задоволення вимог і відмови у стягненні додаткових витрат - не оскаржується, а тому не переглядається в апеляційному порядку.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 27 листопада 2014 року у м. Ізяславі Хмельницької області на вул. Незалежності за участю транспортних засобів «Opel Vivaro» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Citroen Nemo» реєстраційний номер НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода. Винним у ДТП згідно з постановами Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22 вересня 2015 року та Апеляційного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2015 року визнано ОСОБА_2 В результаті ДТП належний позивачу автомобіль «Citroen Nemo» отримав механічні пошкодження переднього лівого крила, бампера, лівої фари. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована ПАТ «СК «Аско-Медсервіс», яка виплатила ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 6487 грн 14 коп.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відмовляючи в позові про стягнення різниці між вартістю придбаних запчастин і виплаченим страховим відшкодуванням, суд обґрунтовано виходив з того, що позивач не надав належних доказів на підтвердження заявленої суми відшкодування шкоди.

Висновок суду узгоджується з матеріалами справи і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У правовідносинах з відшкодування шкоди діє презумпція вини заподіювача шкоди. Проте, обов'язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру шкоди у зв'язку із придбанням запчастин і проведенням ремонту автомобіля, що отримав механічні пошкодження внаслідок ДТП, ОСОБА_1 надав лише накладну № 1 від 17 листопада 2016 року, видану ТОВ «НАРС АВТО», яка містить найменування товарів, їх кількість і вартість.

Доказів сплати коштів за запчастини до автомобіля, проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, використання під час ремонтних робіт придбаних запчастин не надано.

Судом апеляційної інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи сторонам роз'яснювалось право надання належних і допустимих доказів на підтвердження вимог і заперечень, заявлення клопотання про призначення експертизи для визначення розміру заподіяної шкоди.

Разом з тим, такі докази не надані, відповідних клопотань не заявлялось.

У зв'язку з наведеним вище не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови в позові про стягнення різниці між вартістю придбаних запчастин і виплаченим страховим відшкодуванням.

Посилання апелянта на порушення норм процесуального права, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції, не ґрунтуються на законі.

На підставі ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таких порушень судом не допущено.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав у межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий/підпис/О.І. Талалай

Суддя/підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції Янішевська О.С. Провадження: № 22-ц/792/358/17

Доповідач Талалай О.І. Категорія: 30, 34