Справа № 505/814/17
Провадження № 2/505/898/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

г о л о в у ю ч о г о судді Нікітішина В.П.

при с е к р е т а р і ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості зі сплати орендних платежів, пені та штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся 04.04.2017 року в суд з цим позовом, та просив винести рішення суду, яким стягнути на його користь з відповідача заборгованість зі сплати орендних платежів за договором оренди приміщення, пеню та штраф в загальній сумі 80130,33 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 01.04.2014 року за договором оренди приміщення він надав в строкове платне користування орендарю ОСОБА_3 нежитлове приміщення площею 100 кв.м. за адресою м. Подільськ (м. Котовськ), вул.Бочковича,92 на строк до 01.04.2015 року.

Відповідно до п. 4.1. договору орендна плата складає 3000 грн. на місяць. Пунктом 3.1 договору передбачено, що якщо орендна плата сплачена несвоєчасно, то орендодавцем з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 3.2. договору орендар, в разі прострочення зобовязання зі сплати орендних платежів, сплачує орендарю 10% в разі прострочення від 3 до 10 днів, та 25% від суми боргу в разі прострочення більше 10 днів.

Згідно з п.7.2. договору договір укладено строком з 01.04.2014 р. до 01.04.2015 р.

Умови цього договору зберігають силу протягом всього терміну договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення, законодавством встановлено правила, що погіршують становище сторін (п.7.3 договору).

У відповідача виникла заборгованість зі сплати орендної плати за договором у сумі 36000 грн. за період з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року, яку він на сьогодні не сплатив, тобто зобовязання за вказаним договором оренди не виконав, чим порушив його майнові права, які він має намір поновити в суді шляхом подачі наявного позову.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: ФОП ОСОБА_3 - припинено від 06.10.2014 року (номер запису: 3013862).

Розрахунок пені за несвоєчасну сплату орендних платежів додається до позовної заяви. Загалом сума пені складає 35130,33 грн.

Штрафна санкція за несвоєчасну сплату боргу складає 3x12 х 25% = 9000грн., та має бути стягнута з відповідача.

Отже, загальна сума боргу на сьогодні з урахуванням боргу зі сплати орендних платежів та санкцій складає 36 000 + 35 130, 33 + 9000 = 80 130,33 грн.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Додатково пояснив, що до цього часу відповідач борг не погасив.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, який зареєстрований на постійне місце проживання в с.М.Фонтан Котовського району Одеської області, в судове засідання не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Заяви рол розгляд справи у свою відсутність не надав. Заперечень до позову не представив.

У звязку з відсутністю у судовому засіданні відповідача, з урахуванням закінчення передбачених ст.157 ЦПК України строків розгляду цієї справи за згоди позивача, справу розглянуто у відсутність відповідача за наявними у справі письмовими доказами.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2014 року між ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 було укладено Договір оренди приміщення.

Відповідно до п.1.1 Договору, орендодавець передає, а орендатор приймає у строкове користування (оренду) приміщення загальною площею 100 кв.м, що розташоване за адресою: вул. Бочковича, 92.

Відповідно до п.4.1 Договору, орендна плата складає 3000,00 грн. на місяць.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що якщо орендна плата сплачена несвоєчасно, то орендодавцем з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 3.2. Договору, орендар, в разі прострочення зобовязання зі сплати орендних платежів, сплачує орендарю 10% в разі прострочення від 3 до 10 днів, та 25% від суми боргу в разі прострочення більше 10 днів.

Відповідно до п.7.2 Договору, строк дії договору починається з 01.04.2014 року та закінчується 01.04.2015 року.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: ФОП ОСОБА_3 - припинено від 06.10.2014 року (номер запису: 3013862).

Викладені обставини справи підтверджуються письмовими доказами, наданими позивачем.

Оскільки відповідач на час розгляду справи не є фізичною-особою підприємцем, тому згідно ч.1 ст.52 ЦК України відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 6 ст. 238 ГК України).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і нсгосподарюючими суб'єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи пункти 4.1 та 7.2 договору оренди, строк сплати орендної плати за спірний період є таким, що настав. Пунктом 3.1 договору передбачено, що якщо орендна плата сплачена несвоєчасно, то з орендаря стягується орендодавцем пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до умов договору оренди заборгованість по орендній платі з 01.04.2014 року по 01.04.2015 року складає 36000,00 грн. (12 місяців х 3000,00 грн.).

Відповідно до умов договору та наданого позивачем розрахунку пені, з яким суд погоджується, пеня за несвоєчасну сплату орендної плати за період 01.05.2014 року по 25.03.2017 року склала 35130,33 грн.

Оскільки Відповідач не виконує умови договору, вимога Позивача в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі - 71 130,33 грн. , яка складається з наступного: 36000,00 грн. заборгованість по орендній платі; 35130,33 грн. заборгованість по пені, є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Одночасно позов у частині стягнення штрафів задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана правова позиція викладена в постанові ВСУ від 21.10.2015 року (справа №6-2003цс15).

У звязку із частковим задоволенням позову та відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати понесені позивачем у частині задоволених вимог у вигляді судового збору у розмірі 711,30 грн. (71130,33х1%).

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88,212215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість зі сплати орендних платежів за договором оренди приміщення і пеню на загальну суму 71130,33 грн. (сімдесят одна тисяча сто тридцять гривень 33 копійки)

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судові витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 711,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд, який його постановив на протязі 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутніми у судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Су д д я