Провадження № 2/522/4520/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, що була уточнена, до відповідача, просив зобовязати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» провести перерахунок нарахованої з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року ОСОБА_1 за адресою м. Одеса вул.. Баштанна, 8-10/14 плати за постачання холодної води та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води ЕТ 2,5, заводський номер 03668715.

На думку позивача, у звязку із спливом міжповірочного інтервалу лічильника холодної води ЕТ2,5 заводський номер 03668715 Відповідач був зобовязаний провести періодичну повірку цього лічильника за свій рахунок та своїми силами, письмово узгодивши з позивачем дату проведення робіт з повірки лічильника всередині житлового приміщення не пізніше ніж за три робочих дні до проведення повірки.

Незважаючи на усні звернення позивача зазначена повірка Відповідачем виконана не була, а норми законодавства України, які зобовязують здійснити її, безпідставно ним проігноровані.

Наприкінці січня 2016р. позивач отримав від Відповідача ОСОБА_2 про держповірку №9 від 13.01.2016р., в якому він безпідставно вимагав здійснити повірку лічильника холодної води за рахунок позивача.

Надалі незаконні вимоги повірки лічильника перетворилися в погрози обмеження послуг постачання холодної води та водовідведення, про що позивач дізнався отримавши ОСОБА_2 про обмеження послуг від 01.06.2016р., від 02.07.2016р. та Претензію-повідомлення № 192744437 від 02.07.2016р. Відповідача.

З тексту попереджень та претензії позивач довідався, що Відповідач замість виконання своїх обовязків повірки став з 01.03.2016 року нараховувати плату за водопостачання та водовідведення за нормативами (нормами) споживання без урахування показників лічильника, які позивач регулярно згідно з вимогами Відповідача та законодавством України, повідомляв за телефоном, а також у квитанціях та платіжних документах на оплату послуг «Інфоксводоканалу».

За показниками лічильника позивач не мав та на день подачі позову не має заборгованості за послуги Відповідача, так як регулярно сплачував ці послуги, що підтверджується Розрахунковою книжною та квитанціями оплати послуг.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечував з огляду на таке. До складу витрат на збут включаються витрати на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата. Таким чином, до складу витрат ТОВ "Інфокс", які включаються до тарифу на послуги водопостачання і водовідведення, включені виключно ті витрати, що пов'язані з повіркою, опломбуванням, обслуговуванням та ремонтом засобів обліку води, які є його власністю. Витрати, понесені ліцензіатом на повірку засобів обліку води, власниками яких є фізичні особи, тарифом не передбачені, а отже відповідач не повинен здійснювати повірку засобів обліку води, які є власністю споживача. Відповідно, обов'язок по повірці, обслуговувані, ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку, як й сплата витрат на такі дії, покладений вказаними нормативно-правовими актами саме на споживачів.

Суд вислухав пояснення представників сторін, дослідив матеріали справи, за наслідками чого визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виник та існує спір з приводу обліку та оплати за надання позивачу відповідачем послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення.

Згідно з актом № 16770 від 09.10.2008 року за адресою: м. Одеса, вул.. Баштанна, 8-10/14, що належить позивачу, встановлено лічильник - прилад обліку - холодної води ЕТ 2,5заводський номер 03668715, 2007 року виробництва.

Наприкінці січня 2016р. позивач отримав від Відповідача ОСОБА_2 про держповірку №9 від 13.01.2016р., в якому він вимагав здійснити повірку лічильника холодної води за рахунок позивача.

Відповідно до рахунків на оплату комунальних послуг, нарахування належних до сплати сум відвідачу здійснювалося без врахування показань засобів обліку у період з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Згідно з частиною 3 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції Закону від 15 червня 2004 року №1765-IV ) порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідно до частини 3 пункту 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 , періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

За пунктом 1 цих Правил від 21 липня 2005 року № 630 , виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг.

За пунктом 11.2.1. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5 липня 1995 року № 30, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 21 липня 1995 року за № 231/767, періодична повірка, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж лічильників води (що перебувають у власності фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності), результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб воду, здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з водопостачання (пункт 11.2.1 в редакції наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 04.01.2005 року № 2).

Отже, в чинному законодавстві міститься норма, за якою періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Між сторонами існують договірні відносини з договору з надання послуг з постачання холодної води та водовідведення. Виходячи з монопольного статусу постачальника та характеру й правової природи надаваних послуг, зазначений договір є публічним.

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За частиною 5 статті 633 ЦК України, актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

До числа таких актів законодавства необхідно віднести, зокрема, положення Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933) , згідно з підпунктом 10 пункту 16 якого споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

В частині визначення статусу та обов'язковості умов наведеного Типового договору, суд має застосувати правило частини 4 статті 179 Господарського кодексу України, згідно з яким при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Таким чином, ТОВ «ІНФОКС» в договорі про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення не вправі змінити умови відповідного типового договору щодо позбавлення позивача права вимагати від відповідача здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

В силу наведеним норм права, беручи до уваги, що позивач є споживачем, в силу чого користується перевагами такого свого статусу, відповідач не є вільним у визначенні умов договору з такими споживачами та не вправі відступати, зокрема, від таких умов чинного законодавства, а так само й від умов Типового договору, чим погіршуватиметься статус отримувачів комунальних послуг, зокрема, й позивача.

Виходячи з конструкції наведеної норми права, суд має вважати, що визначеному суб'єктивному права управомоченої сторони (позивача) відповідає певний обов'язок зобов'язаної сторони у таких договірних відносинах як протилежної сторони за договором. Цією зобов'язаною стороною є відповідач як виконавець та виконавець (надавач) наведених послуг.

Наведені висновки додатково підкріплюються закріпленим в частині 2 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правилом, за яким споживач має право на укладення договору з виконавцем відповідних послуг на профілактику, повірку, а також заміну або ремонт санітарно-технічних приладів, пристроїв, обладнання та засобів обліку, що вийшли з ладу.

Виходячи з конструкції та змісту наведених в цьому рішенні нормативних актів, саме позивач вправі вимагати повірки засобів обліку, що поскладає на протилежну сторону - виконавця - обов'язок задовольнити такий суб'єктивний інтерес споживача.

Таким чином, враховуючи, що відповідач зобовязаний провести повірку лічильника за власний кошт, то нарахування позивачу у період з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року плати за постачання холодної води та водовідведення за нормативами споживання без урахування показників лічильника є незаконною і підлягає перерахунку відповідно до показників лічильника.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів - задовольнити.

Зобовязати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» провести перерахунок нарахованої з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року ОСОБА_1 за адресою: м. Одеса, вул.. Баштанна, 8-10/14 плати за постачання холодної води та водовідведення, обрахувавши її згідно із показниками лічильника холодної води ЕТ 2,5, заводський номер 03668715.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 23.02.2017