Справа № 720/414/17
Провадження: 2/720/360/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового засідання Єфтемій О.М.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

- про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача ОСОБА_5, який постійно проживав в домогосподарстві по АДРЕСА_1.

Станом на 1990-1991 роки дане будинковолодіння відповідно до відомостей сільської ради відносилось до категорії дворів робочого типу.

На день смерті ОСОБА_5 разом з ним в одному будинку був зареєстрований та проживали : його дружина ОСОБА_2, його син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_3 та онук ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на ? частину будинковолодіння.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 являється його дружина ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1

Позивач 15.02.2017 року подав до Новоселицької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог в якому просить суд, визнати за позивачем ОСОБА_1 в судовому порядку право власності на ? частину будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 та повернути надмірно сплачений судовий збір.

Представник позивача в судовому засіданні не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити.

Представник Ванчковецької сільської ради Новоселицького району в судовому засіданні не з'явився, однак подав до суду заяву про визнання заявлених вимог позивача в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутність.

Треті особи в судовому засіданні не звилися, хоча належним чином були повідомлені про день, місце та час розгляду справи.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи думку представника позивача те, що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та частковому задоволенні заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи судом встановлено що, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 що підтверджується з повторного свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 27.01.2017 року про що зроблений відповідний актовий запис №59.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 71 років , про що свідчить актовий запис про смерть від 06 жовтня 2000 року за № 38 виданий виконкомом Ванчиковецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області .

Згідно довідки № 223 від 08.02.2017 року видане Ванчиковецької сільською радою Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що домогосподарстві по АДРЕСА_1 станом на 1990-1991 роки відносилось до категорії робочого двору та разом із головою двору ОСОБА_5 в ньому проживали: дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_3 та онука ОСОБА_7.

З технічного паспорта на житловий будинок літер А, літня кухня літер Б, Г, Д, навісу літери В, гаражу літери Е, вбиральні літер Є, колодязя №1, вигрібна яма №2 огорожі № 3-5 розташований по АДРЕСА_1, Новоселицького району Чернівецької області, вбачається що дане господарство побудоване в період з 1960 року по 1987 рік.

Суд вважає, що господарство по АДРЕСА_1, Новоселицького району є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2, як таке що набуто під час шлюбу відповідно до ст. 22 «Кодексу України про шлюб та сім`ю» УРСР. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном».

Оскільки вказане домоволодіння було набуте подружжям під час шлюбу на підставі вищевказаного суд вважає, що домогосподарство по АДРЕСА_1 належало подружжю на праві спільної сумісної власності у рівних частках, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_2, належало по 1/2 частки житлового будинку.

Голова двору ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 71 років , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 06 жовтня 2000 року за актовим записом № 38 видане виконкомом Ванчиківецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Після його смерті відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 529 ЦК Української РСР спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 являється: дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1.

Дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 померлого, проживали в одному господарстві з ОСОБА_5 та являвся спадкоємцем першої черги за законом фактично прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, про що свідчить довідка видна виконкомом Ванчиківецької сільської ради Новоселицького району за № 113 від 26.01.2017 року.

Зі спадкової справи на ім'я ОСОБА_5 вбачається заява позивача за № 190 від 15.02.20017 року про прийняття спадщини після смерті батька.

Спадкоємиця ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подавала.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 56 вбачається, що за ОСОБА_5 право приватної власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 не зареєстроване.

Постановою нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори від 15 лютого 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданого Новоселицьким КБТІ господарство по АДРЕСА_1 Чернівецької області складається з: житловий будинок літер А, літня кухня літер Б, Г, Д, навісу літери В, гаражу літери Е, вбиральні літер Є, колодязя №1, вигрібна яма №2 огорожі № 3-5.

Відповідно ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі наведеного та враховуючи те, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач своєчасно прийняв спадщину за законом про що свідчить заяви про прийняття спадщини поданих до нотаріальної контори, аналізуючи правові норми, суд дійшов висновку про визнання права власності за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/4 частки в житловий будинок літер А, літня кухня літер Б, Г, Д, навісу літери В, гаражу літери Е, вбиральні літер Є, колодязя №1, вигрібна яма №2 огорожі № 3-5 розташований по АДРЕСА_1, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору підлягає поверненню у випадку зменшення розміру позовних вимог.

Квитанцією №69 від 22.02.2017 року позивачем сплачений судовий збір в розмірі 4532 (чотири тисячі п'ятсот тридцять дві) гривень 00 копійок.

За вказаних обставин суд вважає, подана заява про повернення зайво сплаченого судового збору є обґрунтованою а тому сума збору в розмірі 2265 (дві тисячі двісті шістдесят п'ять) гривень 81 копійки підлягає поверненню позивачу ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10,58,59,60,61,208-218 ЦПК України, і на підставі ст.392, 1223,1261,1268,1269,1270 ЦК України, ст. 22 КпШС УРСР, ст.529, 549 ЦК УРСР, ст. 4, 6, 7 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частину у житловий будинок літер А, літня кухня літер Б, Г, Д, навісу літери В, гаражу літери Е, вбиральні літер Є, колодязя №1, вигрібна яма №2 огорожі № 3-5 розташований по АДРЕСА_1, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5.

Повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 2265 грн. 81 коп. ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.