04 вересня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на дії (рішення) органу державної виконавчої служби в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди, за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди та за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди,
за касаційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві на ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від
07 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пишного А.В.
На обґрунтування скарги зазначало, що постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пишного А.В. від 11 квітня 2016 року щодо стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору у розмірі 304 750 грн 74 коп. у виконавчому провадженні № 50724056 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 05 квітня 2016 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_8 боргу в розмірі 3 047 507 грн
42 коп. є незаконною, оскільки державний виконавець надав занадто малий строк для добровільного виконання судового рішення, що унеможливлювало його виконання в строк до 10 квітня 2016 року.
Отримавши копію постанови 11 квітня 2016 року о 15 год. 38 хв. ПАТ «Укртрансгаз» добровільно виконало її наступного дня, про що повідомило державного виконавця та подало заяву про закінчення виконавчого провадження.
Посилаючись на наведене, ПАТ «Укртрансгаз» просило визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови від 11 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору та скасувати постанову від 11 квітня 2016 року у виконавчому провадженні № 50724056 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» 304 750 грн 74 коп. виконавчого збору.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня
2016 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови від 11 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору та скасовано постанову від 11 квітня 2016 року ВП № 50724056 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» 304 750 грн 74 коп. виконавчого збору.
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві - Пишний А.В. просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від
28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити ПАТ «Укртрансгаз» в задоволенні скарги, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Визнаючи незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови від 11 квітня 2016 року про стягнення виконавчого збору та скасовуючи постанову від 11 квітня 2016 року ВП № 50724056 про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» 304 750 грн 74 коп. виконавчого збору, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із безпідставності винесення постанови про стягнення виконавчого збору з боржника, який на наступний день після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження виконав вимогу державного виконавця.
Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
В постанові про відкриття виконавчого провадження від 06 квітня
2016 року ПАТ «Укртрансгаз» було надано строк для самостійного виконання рішення суду протягом чотирьох днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Строк для самостійного виконання рішення суду закінчувався 10 квітня 2016 року, який є вихідним днем. Постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржникові 07 квітня 2016 року та отримана ним 11 квітня 2016 року о 15 год. 38 хв.
Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Таким чином, останнім днем для самостійного виконання рішення суду є 11 квітня 2016 року.
Разом з тим 11 квітня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві Пишним А.В. винесено постанову про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору у розмірі 304 750 грн 74 коп.
Наступного дня, після отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ПАТ «Укртрансгаз» платіжним дорученням
№ 4562 самостійно перерахувало заборгованість по виконавчому провадженню, та направило до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві заяву про відкладення виконавчих дій у зв'язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження строком на 10 днів, а 14 квітня 2016 року направило до державної виконавчої служби заяву про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 квітня 2006 року.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час винесення оскаржуваної постанови, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
За змістом ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час винесення оскаржуваної постанови, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», чинної на час винесення оскаржуваної постанови, у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Ураховуючи наведене, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про визнання неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови про стягнення з ПАТ «Укртрансгаз» виконавчого збору, оскільки встановили, що державний виконавець в постанові від
06 квітня 2016 року про відкриття виконавчого провадження (направлену боржникові 07 квітня 2016 року) надав боржникові строк для самостійного виконання судового рішення до 10 квітня 2016 року без урахування того, що 09 та 10 квітня є вихідними днями, що об'єктивно унеможливлювало виконання боржником рішення суду самостійно, і не дочекавшись закінчення наданого ПАТ «Укртрансгаз» строку для самостійного виконання, 11 квітня 2016 року виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.
За таких обставин, у силу п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України колегія суддів відхиляє касаційну скаргу і залишає ухвалу без змін, оскільки її прийнято з додержанням вимог закону.
Керуючись статтями 332, 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві відхилити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на дії (рішення) органу державної виконавчої служби в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди, за позовом ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди та за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення авторської винагороди залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова