Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/926/17
Провадження по справі № 2/514/397/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2017 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді М.В. Козирєва

за участю секретаря Я.П. Міхальчук,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Тарутинського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про повернення та стягнення з неї 13000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між нею та відповідачем досягнуто згоди про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: с. Вільне Тарутинського району Одеської області, вул. Мира, 63, за 16000 грн.

На підтвердження наміру укласти в майбутньому договір купівлі-продажу будинку у сторін була усна домовленість про те, що позивач купить у відповідача вказаний будинок, заплатить 13000 грн. та після оформлення договору купівлі-продажу передасть ще 3000 грн.

В подальшому відповідач отримала 13000 грн., про що письмово зазначила у відповідній розписці в присутності секретаря Вільненської сільської ради Тарутинського райорну Одеської області.

Однак, до теперішнього часу відповідач не додержалась домовленості і позивач відмовилася від купівлі вказаного житлового будинку. Позивач запропонувала відповідачу повернути надані нею 13000 грн., проте вона відмовилась.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь позовну суму 13 000 грн., які вона набула від неї без достатньої правової підстави та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Відповідач в судовому засіданні фактично позов визнала, проте 13000 грн. повернути відмовилась, мотивуючи це тим, що ці кошти вона отримала в якості орендної плати за проживання позивача разом з її співмешканцем в спірному будинку.

Проаналізувавши надані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено і не оспорювалось сторонами, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на момент досягнення домовленості з відповідачем ОСОБА_2 про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку хоча і не перебували у зареєстрованому шлюбі, проте спільно проживали однією сімєю (а.с. 30-32).

Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Також, в судовому засіданні встановлено і не заперечувалося сторонами, що між позивачем, яка діяла спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_3, та відповідачем досягнуто згоди про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: с. Вільне Тарутинського району Одеської області, вул. Мира, 63, за 16000 грн. (а.с. 30-32).

На підтвердження наміру укласти в майбутньому договір купівлі-продажу будинку у сторін була усна домовленість про те, що позивач разом із своїм співмешканцем ОСОБА_3 купить у відповідача вказаний будинок, заплатить 13000 грн. та після оформлення договору купівлі-продажу передасть ще 3000 грн.

В подальшому відповідач ОСОБА_2, в присутності позивача ОСОБА_1, отримала від ОСОБА_3 13000 грн., про що письмово зазначила у відповідній розписці в присутності секретаря Вільненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України (далі ЦК) попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

Отже, суд доходить висновку, що сторонами в усній формі укладено попередній договір купівлі-продажу жилого будинку за адресою: вул. Миру, 63, с. Вільне Тарутинського району Одеської області.

Відповідно до ст. 657 ЦК договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

За ч. 1 ст. 635 ЦК попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Таким чином, попередній договір щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу жилого будинку повинен був укладатися у письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За ч. 2 ст. 215 ЦК недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи викладене, укладений сторонами в усній формі попередній договір щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу жилого будинку разом із земельною ділянкою є нікчемним.

За ч. 1 ст. 216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, враховуючи, що попередній договір та договір купівлі-продажу не укладався, а отже отримані відповідачем ОСОБА_2 кошти вважаються безпідставно набутим майном, тому на підставі ст. 1212 ЦК України підлягають поверненню.

Позивачем ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 передано відповідачу ОСОБА_2 13000 грн., які є їх спільною сумісною власністю, що також не заперечувалось сторонами (а.с. 30-32).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 370 ЦК співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Співмешканець позивача ОСОБА_3 позовні вимоги у встановленому порядку до відповідача ОСОБА_2 не заявляв, а тому суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання своєї рівної частки (половини) від переданих відповідачу за недійсним правочином спільних коштів (13000 грн.) на суму 6500 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково, із пропорційним стягненням судових витрат.

На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (68556, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Вільне; паспорт серії КК 444856 виданий Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 25.04.2000 року; ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ((68556, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Вільне, вул. Мира, 63; паспорт серії КМ 773779 виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області 27.04.2012 року; ІПН НОМЕР_2) кошти в розмірі 6500,00 (шість тисяч п'ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (68556, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Вільне; паспорт серії КК 444856 виданий Тарутинським РВ УМВС України в Одеській області 25.04.2000 року; ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 ((68556, Одеська обл., Тарутинський р-н, с. Вільне, вул. Мира, 63; паспорт серії КМ 773779 виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області 27.04.2012 року; ІПН НОМЕР_2) судовий збір в розмірі 320,00 (триста двадцять) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя М.В. Козирєв