провадження 2/538/365/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді: Ларіної О.В.,

при секретарі : Криворучко В.І.,

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши на попередньому судовому засіданні в місті Лохвиці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в обґрунтування позову вказавши, що шлюб перший, зареєстрований 23 липня 2010 року виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 01. Шлюбні стосунки фактично припинені з січня 2017 року.

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на час розгляду справи проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. У звязку з чим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача, щомісячно.

Під час попереднього судового засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі, оскільки з січня 2017 року між подружжям припинені шлюбні стосунки, разом не мешкають, ведуть окреме господарство, діти залишились на утриманні позивача, добровільної матеріальної допомоги на виховання дітей відповідач не надає. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки останній зловживає спиртними напоями, після чого застосовує фізичне насильство до неї та до дітей, у звязку з чим позивач вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог передбачений ст. 74 ЦПК України, заяв про відкладання слухання справи до суду не надходило, причину неявки суду не повідомив, таким чином визнати неявку в суд з поважних причин не можливо.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гоік) ОСОБА_6 уклали шлюб, який зареєстрований 23 липня 2010 року виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 01 (а.с. 4).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-КЕ №146694 від 05.12.2011 року, виданого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений в книзі реєстрації народжень, актовий запис № 09 від 05.12.2011 року, (а.с. 7).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 119676 від 26.08.2010 року, виданого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений в книзі реєстрації народжень, актовий запис № 04 від 26.08.2010 року, (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 183864 від 18.09.2013 року, виданого виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області вбачається, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що зроблений в книзі реєстрації народжень, актовий запис № 10 від 18.09.2013 року, (а.с. 9).

Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені з січня 2017 року, з зазначеного часу мешкають окремо, також ведуть окремо господарство, стосунки не підтримують тривалий час, не мають наміру на подальше збереження сімї, відповідач переїхав до іншого місця проживання, оскільки останній зловживає спиртними напоями та застосує до позивача та їх спільних дітей фізичне насильство, за таких підстав, суд вважає, недоцільним надання строку для примирення. Майнового спору між подружжям немає. За таких обставин збереження сімї неможливо. На момент розгляду справи місцем проживання дітей є місце проживання матері позивача у справі ОСОБА_1 Доводи позивача в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, вважаються доведеними.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Статтею 115 СК України, розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, має бути зареєстроване в державному органі реєстрації актів цивільного стану, за заявою колишньої дружини або чоловіка.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" звернуто увагу судів на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», про державну реєстрацію розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб.

У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За бажанням сторін прізвища після розірвання шлюбу залишити позивачу «Салій», відповідачу «Салій».

Крім цього, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, є людиною працездатного віку, мешкає окремо від позивача та дітей, офіційно не працює, інших утриманців не має, здоровий за станом здоровя.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Абзац 4 зазначеного пункту розяснює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-XIV ( 606-14 ) "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Приписами ст.182 ч.2 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін у справі, становить: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривня, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд діє в межах заявлених позивачем вимог.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Вказаний розмір аліментів є доцільним, відповідає інтересам обох сторін та інтересам дитини, а також чинному законодавству. В зв'язку з чим приходить суд до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, підлягають задоволенню.

На підставі ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням судом за позовом одержувача аліментів або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно зі ст.191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 06 червня 2017 року.

Також з відповідача згідно ст.88 ч. 3 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

На підставі ст. 367 п. 1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, ст. 58 Конституції України, постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 24, 105 ч. 3, 112, 115, 141, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 174, 208-209, 212, 213, 214-215, 224, 367 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Гоік) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрований 23 липня 2010 року виконавчим комітетом Васильківської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис № 01.

Прізвище позивачу залишити «Салій».

Після набрання рішенням законної сили направити його копію до Лохвицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб від 23.07.2010 р. № 01, складеному Виконавчим комітетом Васильківською сільською радою Лохвицького району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2), ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.06.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 в дохід бюджету судовий збір в розмірі в 640,0 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Лохвицький районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Лохвицького районного суду

Полтавської області ОСОБА_7