АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/1393/15-ц Номер провадження 22-ц/786/864/17Головуючий у 1-й інстанції Шелудяков Л. В. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіна О.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва № 23» про стягнення недоотриманих грошових коштів, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Зазначав, що відповідач з грудня 2013 року до квітня 2014 року не надавав відповіді на його звернення про видачу уточнюючої довідки про підтвердження наявного пільгового стажу за списком № 2 на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці для призначення пенсії на пільгових умовах.

Затримка у видачі вказаної довідки призвела до призначення йому пенсії тільки з 8 травня 2014р.

З урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд стягнути з ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» на його користь відшкодування у загальній сумі 81 353, 65 грн., що складається з:37 625, 44 грн. втраченої суми грошових коштів за перенесення термінів нарахування пенсії після дня набуття пенсійного віку з 12 жовтня 2013 року до 08 травня 2014 року; 2 218, 35 грн. компенсації за інфляцію до 01 травня 2014 року; 24 267, 13 грн. втраченої суми коштів в результаті даних офіційної інфляції з 07 травня 2014 року по 07 травня 2015 року; 1 195, 31 грн. 3 % річних; 10 712, 12 шкоди внаслідок інфляції в результаті затримки у виплаті пенсії в термін з 01 листопада 2014 року по 01 травня 2015 року; 3 328 відшкодування моральної шкоди; 2 018 грн. 3 % річних за період з травня 2015 року по травень 2016 року.

Повторним заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити, стягнувши на його користь 42 171,79 грн. Вказує, що затримка у нарахування пенсії виникла через незаконну бездіяльність відповідача у наданні пільгової довідки, а тому він має відшкодовувати втрати, понесені позивачем з дня виникнення в нього права на пенсію за віком.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 25 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Управління пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області із заявою про нарахування пенсії за віком за списком №2 при наявності повного пільгового стажу. Управлінням пенсійного фонду України в м.Охтирці та Охтирському районі Сумської області листом від 09 листопада 2013 року за №Ч-159 відмовлено ОСОБА_2 в нарахуванні пенсії у зв'язку з не наданням повного переліку документів, в тому числі відсутності уточнених (пільгових) довідок з підприємств про уточнення виконання пільгової роботи ( т. 1 а.с. 12, 13).

Для отримання довідки 13 грудня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Управління механізації будівництва №23» з запитом про надання довідки згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженою постановою Кабінету МіністрівУкраїни №637 від 12 серпня 1993 року, за період з 01 квітня 1982 року по 28 січня 1994 року, який отримано відповідачем 17 грудня 2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 15, 16).

Проте, як встановлено судом, ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» у добровільному порядку довідку ОСОБА_2 не видало.

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» про зобов'язання відповідача видати довідку про підтвердження наявного трудового стажу.

Рішенням цього суду від 16 квітня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» видати довідку за формою встановленою у додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, з 01 квітня 1982 року по 28 січня 1994 року (т. 1 а.с.17-18).

29 квітня 2014 року ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» видало ОСОБА_2 довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за період роботи з 01 квітня 1982 року по 28 січня 1994 року (т. 1 а.с.19).

Після надання вказаної довідки та всіх необхідних документів Управлінням пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі прийнято рішення про призначення ОСОБА_2 пенсії за віком за списком №2 з 08 травня 2014 року (т. 1 а.с.29, 30).

Згідно довідки УПФ в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області, у зв'язку з наданням ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» повідомлення щодо трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, прийнято рішення призупинити виплату пенсії з 01 листопада 2014 року до вирішення даного питання (т. 1 а.с. 24).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року визнано незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області про зупинення виплати пенсії з 01 листопада 2014 року ОСОБА_2

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області поновити виплату пенсії ОСОБА_2 з дня призупинення, тобто з 01 листопада 2014 року.

Визнано доводи, наведені у листі ПАТ «Управління механізації будівництва № 23 від 14 жовтня 2014 року № 165 до Управління Пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі Сумської області щодо недійсності довідки № 61 від 29 квітня 2014 року такими, що суперечать діючому законодавству та не можуть бути підставою для прийняття рішення про призупинення виплати пенсії (т. 1 а.с. 25-27).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що фактичної вини відповідача у невиплаті пенсії позивачу немає.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Вказана стаття регламентує загальні підстави для відшкодування в рамках позадоговірних зобов'язань.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2014 року, яке набрало законної сили, вже було встановлено факт бездіяльності ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» щодо видачі довідки, що призвело до порушення прав та інтересів ОСОБА_2, а тому зазначена обставина, відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідач своїми умисними діями не виконав обов'язку, передбаченого ст.49 КЗпП України щодо видачі позивачу довідки згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів, спричинивши тим самим шкоду майновим правам фізичної особи, що вказує на наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності ПАТ «Управління механізації будівництва № 23» на підставі ст. 1166 ЦК України.

Як встановлено судом, позивач набув право на нарахування пенсії за віком з 12 жовтня 2013 року. Належно оформлена довідка була видана ПАТ «Управління механізації будівництва № 23»29 квітня 2014 року. Фактичне нарахування ОСОБА_2 пенсіїза віком за списком №2 розпочалося 08 травня 2014 року, що підтверджується довідкою Управлінням пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач недоотримав пенсію за період з 12 жовтня 2013 року по 07 травня 2014 року з вини ПАТ «Управління механізації будівництва № 23», а тому відповідач має відшкодувати позивачу шкоду завдану недоотриманням належної пенсії за вказаний період часу.

Згідно довідки Управління пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському районі від 30 квітня 2015 року, ОСОБА_2 отримає пенсію за віком зв списком № 2, при повному пільговому стажі у розмірі 4 704, 47 грн. (т. 1 а.с. 23,28).

Отже, при вказаному розмірі пенсії за період часу з 12 жовтня 2013 року по 07 травня 2014 року ОСОБА_2 поніс матеріальну шкоду в розмірі 32 324, 26 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на його користь, а рішення районного суду скасуванню в цій частині.

Не заслуговують на увагу посилання суду на те, що позивачем не оскаржувались дії управління пенсійного фонду України в м. Охтирці та Охтирському району в частині відмови в призначенні пенсії за наявними документами, так як спростовуються рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2014 року.

Крім того, навівши витяг з постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2015 року про те, що відомості, викладені в довідці № 61 від 29 квітня 2014р., співпадають із даними трудової книжки ОСОБА_2, місцевий суд, вважав, що у позивача управлінням пенсійного фонду безпідставно вимагалась уточнююча довідка.

Між тим, з вказаної постанови апеляційного адміністративного суду вбачається, що аналіз відомостей, які викладені в довідці та трудовій книжці позивача, стосувався дослідження цим судом наявності первинних документів, на підставі яких надавалась довідка ОСОБА_2

З огляду на наведене, Полтавський районний суд помилково витлумачив мотивування рішення Харківського апеляційного адміністративного суду, яке стосувалось інших правовідносин сторін.

Разом з тим, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди з урахуванням інфляції, а також 3 % річних, в порядку передбаченому ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленного індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана правова норма регулює зобов'язальні правовідносини та є відповідальністю за порушення грошового зобов'язання. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов'язання і виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору та не може бути застосована до правовідносин, що виникли із заподіяння шкоди.

Вбачаючи, що між сторонами відсутні зобов'язальні відносини в розумінні указаної статті, то висновки районного суду в частині вимог про стягнення 3% річних та інфляційних витрат є вірними.

На підставі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наївності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Бездіяльність відповідача у видачі ОСОБА_2 уточнюючої довідки, що призвело до порушення його прав та інтересів, визначена рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2014 року, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди позивачу підлягають частковому задоволенню у розмірі 1 тис.грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджують позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Так, підтверджені понесені позивачем судові витрати складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 672, 99 грн. (т. 1 а.с. 1), і подання апеляційної скарги у розмірі 903, 09 грн. (т. 2 а.с. 2). Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні судом апеляційної інстанції на 39, 73 %, то з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у пропорційному розмірі, що становить 626, 47 грн. (267, 38 + 359,09)

З відповідача на користь держави підлягає також стягненню судовий збір у розмірі 243,6 грн. від часткового задоволення немайнової вимоги щодо відшкодування моральної шкоди. у розмірі 243,6 грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та вирішення питання щодо розподілу судових витрат, рішення місцевого суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в розмірі 140,54 грн. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ч.1 п.п.3,4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва № 23» про стягнення недоотриманої суми коштів (пенсії) з дня набуття пенсійного віку з 12 жовтня 2013 року до 08 травня 2014 року та стягненні судового збору в розмірі 140,54грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вказану позовну вимогу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва № 23» на користь ОСОБА_2 32 324, 26 грн. (тридцять дві тисячі триста двадцять чотири гривні 26 копійок) в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди та одну тисячу гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Управління механізації будівництва № 23» на користь ОСОБА_2 626, 47 грн. (шістсот двадцять шість гривень 47 копійок) в рахунок відшкодування понесених судових витрат та 243,6 грн. на користь держави від задоволення немайнової вимоги.

В іншій частині заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя (підпис) О. В. Прядкіна

Судді: (підпис) О. О. Панченко

(підпис) В. П. Пікуль

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна