Справа № 487/4048/17
Провадження № 2-о/487/126/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2017 року місто Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кузьменко В.В.,

при секретарі Каламурза О.В.,

за участю Заявника ОСОБА_1,

представника заявника Адвоката ОСОБА_2

представника заінтересованої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Миколаївська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив

В серпні 2017 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 13.05.2015 року, за адресою: АДРЕСА_1, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона разом з її батьком проживали однією сім'єю. Вказує, що після смерті її батька відкрилась спадщина, спадкоємцем якої вона є. Звернувшись з питанням оформлення своїх спадкових прав, вона отримала письмове роз'яснення від приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_6, з якого вбачається, що їй у заведенні спадкової справи після смерті ОСОБА_5, який помер 13 травня 2015 року відмовлено, в зв'язку з відсутністю документів, підтверджуючих факт її постійного проживання на день відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Заявник та його представник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судовому засіданні заперечувала проти задоволення зави, посилаючись на те, що заявницею не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх заявлених вимог.

Дослідивши докази у справі, допитавши свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які пояснили суду, що можуть підтвердити факт проживання ОСОБА_1 разом зі своїм батьком, який був хворий після інсульту в період часу з вересня 2014 року по день його смерті, за адресою: АДРЕСА_2, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ФП №222522 виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції від 14.05.2015 року, ОСОБА_5 помер 13 травня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_5 була відкрита спадщина у вигляді ? частки квартири АДРЕСА_3.

Право власності померлого ОСОБА_5 на зазначене майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 13 липня 2012 року, виданого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, спадкова справа №160/2012, зареєстрованого в реєстрі за №1-797 та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації №35272458 від 23.08.2012 р.

На день відкриття спадщини ОСОБА_1 проживала зі своїм батьком, хоча була зареєстрована за іншою адресою. Заповіт померлими не складався.

Спадкоємцем першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є Заявниця ОСОБА_1, яка була донькою, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АВ №422990 від 06.04.1971 року. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає.

Відповідно до довідки ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №1 від 06.07.2017 р. за №2533 заявниця ОСОБА_1 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_5 з вересня 2014 року по день його смерті 13 травня 2015 року.

Також дані обставини підтверджені й ОСОБА_10 про фактичне проживання особи ОСОБА_4, який був складений ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та завірені паспортистом ЖКП ММР «Бриз» ЖЕК №1. В період проживання заявниця здійснювала догляд за хворим та вела господарство, сплачувала комунальні платежі, отримувала пенсію батька.

Відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зі змісту викладеного вбачається, що право звернення до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини виникає у заявника, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з частиною 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа по справі Миколаївська міська рада - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ОСОБА_5, який помер 13 травня 2015 року, за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі, якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі неподання особами, які беруть участь у справі протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення апеляційної скарги, рішення суду набирає законної сили.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В. В. Кузьменко