АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1279/17 Головуючий 1 інст. - Штих Т.В.
Категорія: договірні Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Наталії Віталіївни, про визнання договору про відступлення прав недійсним за апеляційними скаргами - ОСОБА_1, ОСОБА_4 - начальника Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року Акціонерне товариство закритого типу «Гея» (далі - АТЗТ «Гея») в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1, за участю третьої особи Макушевої Наталії Віталіївни, про визнання договору про відступлення прав недійсним.

На обґрунтування позивач вказав, що 19 липня 2006 року укладено Кредитний договір № 014/02/3-1223-06, відповідно до умов якого Акціонерний поштово-пенсійний банк «Аваль» (далі - АППБ «Аваль»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен банк Аваль»), надав Фізичній особі-підприємцю (далі - ФОП) ОСОБА_6 кредит в розмірі 297 000 доларів США 00 центів з фіксованою процентною ставкою 13% річних з датою остаточного повернення кредиту - 19 липня 2016 року.

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 з АТЗТ «Гея» в особі громадянки ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки № 014/02/3-1223/1-06, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літ. «А-2» загальною площею 2232, 4 кв. м. в будинку АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. за реєстровим № 3611.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24 січня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 2232, 4 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у ФОП ОСОБА_9 за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року в розмірі 270 220 доларів США 25 центів, що станом на 04 жовтня 2012 року за курсом НБУ еквівалентно 2 159 870 грн. 46 коп. (заборгованість за кредитом - 251 096 доларів США 79 центів, що еквівалентно 2 007 016 грн. 64 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8 294 долари США 43 центи, що еквівалентно 66 297 грн. 38 коп.; заборгованість за пенею за порушення строку погашення тіла кредиту - 10 295 доларів США 02 центи, що еквівалентно 82 288 грн. 09 коп.; заборгованість за пенею за порушення строку погашення відсотків - 534 долари США 01 цент, що еквівалентно 4 268 грн. 34 коп.).

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Встановлена початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів - 3 802 939 грн. 00 коп.

На підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 січня 2013 року видано Наказ про примусове виконання рішення від 05 лютого 2013 року.

На підставі Договору факторингу від 28 листопада 2014 року право вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик»).

На підставі Договору про відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» щодо заборгованості за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлено на користь ПАТ «КБ «Хрещатик». Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1470.

На підставі Договору факторингу № 06-10-14 від 28 листопада 2014 року право вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» (далі - ТОВ «Арма Факторинг»).

На підставі Договору відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ПАТ «Хрещатик» щодо заборгованості за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлене на користь ТОВ «Арма Факторинг». Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1473.

За договором комісії № 27/1114 від 27 листопада 2014 року, укладеним з ТОВ «Арма Факторинг», право на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року набув ОСОБА_1

На підставі Договору відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ТОВ «Арма Факторинг» щодо придбання права вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлене на користь Фізичної особи ОСОБА_1, який направив на адресу позивача повідомлення про порушення і вимогу про усунення порушеного основного зобов'язання, а саме - сплати заборгованості в загальному розмірі 352 914 доларів США 40 центів. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1476.

Позивач вважав, що визначена в повідомленні сума боргу в розмірі 352 914 доларів США 40 центів є безпідставною, оскільки документів щодо збільшення заборгованості до ФОП ОСОБА_9 за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року не надходило; сам ОСОБА_1 змінив спосіб реалізації предмета іпотеки, встановлений рішенням суду; уступка прав стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Посилаючись на підстави, передбачені частиною 1 статті 203, статтею 215 ЦК України, АТЗТ «Гея» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_5 просило визнати Договір про відступлення прав від 28 листопада 2014 року, укладений між ТОВ «Арма Факторинг» та Фізичною особою ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1476, недійсним та скасувати в Державному реєстрі іпотек запис щодо заміни іпотекодержателя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 січня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідачів залучено ТОВ «Арма Факторинг» та ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Справа розглянута за відсутностіТОВ «Арма Факторинг», ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та третьої особи.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Договір про відступлення прав від 28 листопада 2014 року, укладений між ТОВ «Арма Факторинг» та Фізичною особою ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1476, визнано недійсним.

З ОСОБА_1 на користь АТЗТ «Гея» стягнуто 121 грн. 80 коп. судового збору.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення прозову та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. Зокрема зазначає, що іпотекодержатель має право набути право власності на предмет іпотеки або реалізувати такий, що відповідно до системного аналізу законодавства не є грошовою вимогою; в даному випадку передбачена передача негрошової вимоги, що не є факторингом; оскільки відступлення права за договором іпотеки не є відступленням грошової вимоги, то положення частини 2 статті 1083 ЦК України не підлягають застосуванню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 - начальник Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на порушення норм процесуального, матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд не відмежував вказаного договору від інших подібних договорів, а саме - договору цесії та не врахував правової позиції, що міститься в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-301цс15.

В апеляційній скарзі ТОВ «Арма Факторинг», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі. Зокрема зазначає, що укладенню з ОСОБА_1 Договору факторингу передувало укладення Договору комісії № 27/1114 від 27 листопада 2014 року, отже за правилами частини 1 статті 1018 ЦК України майно, придбане не комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента; оскільки провадження факторингу не потребувало на момент вчинення оспорюваного правочину отримання будь-яких ліцензій/дозволів, оспорюваний договір відступлення права вимоги не може бути визнаний недійним на підставі частини 1 статті 227 ЦК України; в резолютивній частині суд помилково зазначив про відступлення права вимоги за кредитним, а не виключно іпотечним договором.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 ОСОБА_10 - представник АТЗТ «Гея» просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н.В. рішення суду першої інстанції не оскаржила, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надала.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_4 - начальника Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 підлягають задоволенню, апеляційна скарга ТОВ «Арма Факторинг» підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що фізична особа громадянин України ОСОБА_1 не є юридичною особою, не включений до реєстру фінансових або банківських установ, не має ліцензії на здійснення відповідно діяльності, зокрема і щодо факторингових операцій.

Скасування документа, на підставі якого проведено державну реєстрацію речового права, є підставою для скасування запису про державну реєстрацію. Оскільки щодо позовної вимоги про скасування в Державному реєстрі іпотек відповідного запису відсутній спір, суд першої інстанції вважав, що позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального, процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 213 ЦПК України).

Проте вказані вимоги закону залишилися поза увагою суду.

Матеріали справи свідчать, що 19 липня 2006 року укладено Кредитний договір № 014/02/3-1223-06, відповідно до умов якого АППБ «Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль», надав ФОП ОСОБА_6 кредит в розмірі 297 000 доларів США 00 центів з фіксованою процентною ставкою 13% річних з датою остаточного повернення кредиту - 19 липня 2016 року.

В цей же день з метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 з АТЗТ «Гея» в особі громадянки ОСОБА_7 укладено Договір іпотеки № 014/02/3-1223/1-06, предметом якого є нерухоме майно, а саме: нежитлова будівля літ. «А-2» загальною площею 2232, 4 кв. м. в будинку АДРЕСА_1. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. за реєстровим № 3611.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24 січня 2013 року позов ПАТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року на нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 2232, 4 кв. м. в будинку АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості, яка виникла у ФОП ОСОБА_9 за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року в розмірі 270 220 доларів США 25 центів, що станом на 04 жовтня 2012 року за курсом НБУ еквівалентно 2 159 870 грн. 46 коп. (заборгованість за кредитом - 251 096 доларів США 79 центів, що еквівалентно 2 007 016 грн. 64 коп.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 8 294 долари США 43 центи, що еквівалентно 66 297 грн. 38 коп.; заборгованість за пенею за порушення строку погашення тіла кредиту - 10 295 доларів США 02 центи, що еквівалентно 82 288 грн. 09 коп.; заборгованість за пенею за порушення строку погашення відсотків - 534 долари США 01 цент, що еквівалентно 4 268 грн. 34 коп.).

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Встановлена початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів - 3 802 939 грн. 00 коп.

На підставі рішення Господарського суду Харківської області від 24 січня 2013 року видано Наказ про примусове виконання рішення від 05 лютого 2013 року.

На підставі Договору факторингу від 28 листопада 2014 року право вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» відступило на користь ПАТ «КБ «Хрещатик».

На підставі Договору про відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ПАТ «Райффайзен банк Аваль» щодо заборгованості за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлено на користь ПАТ «КБ «Хрещатик». Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1470.

На підставі Договору факторингу № 06-10-14 від 28 листопада 2014 року право вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року відступлено на користь ТОВ «Арма Факторинг».

На підставі Договору відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ПАТ «Хрещатик» щодо заборгованості за Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлене на користь ТОВ «Арма Факторинг». Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1473.

За договором комісії № 27/1114 від 27 листопада 2014 року, укладеним з ТОВ «Арма Факторинг», право на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року набув ОСОБА_1

На підставі Договору відступлення прав від 28 листопада 2014 року право вимоги ТОВ «Арма Факторинг» щодо придбання права вимоги за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року відступлене на користь Фізичної особи ОСОБА_1, який направив на адресу позивача повідомлення про порушення і вимогу про усунення порушеного основного зобов'язання, а саме - сплати заборгованості в загальному розмірі 352 914 доларів США 40 центів. Договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. за реєстровим № 1476.

Як на підставу позову позивач посилається на те, що визначена в повідомленні сума боргу в розмірі 352 914 доларів США 40 центів є безпідставною, оскільки документів щодо збільшення заборгованості до ФОП ОСОБА_9 за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року не надходило; сам ОСОБА_1 змінив спосіб реалізації предмета іпотеки, встановлений рішенням суду; уступка прав стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

До загальних засад цивільного законодавства відносять, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (стаття 3 ЦК України).

Частина третя статті 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Норму статті 6 ЦК України розкриває стаття 627 цього Кодексу, в якій зазначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу можуть бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Разом з тим розділ 1 книги п'ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

При укладенні Договору відступлення прав від 28 листопада 2014 року щодо заборгованості за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року ТОВ «Арма Факторинг» та ОСОБА_1 керувалися положеннями статей 512-519, 1077-1086 ЦК України та статтями 4, 24 Закону України від 05 червня 2003 року № 898-1У (з наступними змінами) «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-1У).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Договір від 28 листопада 2014 року щодо заборгованості за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 та Договором іпотеки № 014/02/3-1223/1-06 від 19 липня 2006 року, укладений між ТОВ «Арма Факторинг» та Фізичною особою ОСОБА_1, є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу, що зумовлює відсутність передбачених статями 203, 215 ЦК України підстав для визнання цього договору недійсним.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі № 6-301цс15, яка відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, Договір про відступлення прав укладено з ОСОБА_1 у зв'язку з укладенням між ТОВ «Арма факторинг» (комісіонером) та ОСОБА_1 (комітентом) Договору комісії № 27/1114 на вчинення правочинів щодо придбання права вимоги за кредитним договором та договором забезпечення. При цьому до укладення договору відступлення права вимоги з ОСОБА_1 відступлення прав за договорами факторингу відбувалось на підставі відповідних договорів, укладених також між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ПАТ «КБ «Хрещатик», між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Арма Факторинг». Вказані договори позивачем в установленому законом порядку не оскаржено.

Посилання АТЗТ «Гея» на те, що визначена в повідомленні сума боргу в розмірі 352 914 доларів США 40 центів є безпідставною, оскільки документів щодо збільшення заборгованості до ФОП ОСОБА_9 за Кредитним договором № 014/02/3-1223-06 від 19 липня 2006 року не надходило, а сам ОСОБА_1 змінив спосіб реалізації предмета іпотеки, встановлений рішенням суду, не ґрунтуються на законі.

На даний час рішення Господарського суду Харківської області від 24 січня 2013 року, на підставі якого 05 лютого 2013 року видано Наказ про примусове його виконання, не виконано.

Як роз'яснено в пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано божником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

За правилами статей 4, 24 Закону № 898-1У обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Оскільки запис щодо заміни іпотекодержателя в Державному реєстрі іпотек у зв'язку з укладенням 28 листопада 2014 року між ТОВ «Арма Факторинг» та Фізичною особою ОСОБА_1 Договору про відступлення прав за договором іпотеки вчинено відповідно до закону, підстав для його скасування немає.

З огляду на це, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Арма Факторинг» щодо неправильного застосування судом першої інстанції частини 1 статті 227 ЦК України не можуть бути прийняті до уваги, оскільки це не є підставою позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 - начальника Управління проблемних кредитів Дніпропетровської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 - задовольнити, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг» - задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року - скасувати.

В задоволенні позову Акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», за участю третьої особи - приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Наталії Віталіївни, про визнання договору про відступлення прав недійсним - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Н.П.Пилипчук