Справа № 487/1621/17
Провадження № 2/487/1268/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017 року

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:головуючого- судді Павлової Ж.П.,секретаря Пономарьової Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючого в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою

В С Т А Н О В И В

22.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючого в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 про визнання відповідачів такими, що втратилиправо на користування квартирою АДРЕСА_1.

В позові він зазначив, що він та відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками вищезазначеної квартири. Крім них , в квартирі також зареєстровані неповнолітні діти відповідача ОСОБА_3, а саме ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідачі в спірній квартирі не проживають , з 2013 року, комунальних послуг не сплачують.

Посилаючись на положення ст. 405 ЦК України, позивач просив визнати відповідачів таким, що втратили право на користування спірною квартирою.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. В подальшому в судове засідання не з*явились, в заяві представник позивача просила розглядати справу в їх відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з*явились.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, покази свідка та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах справи свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.01.1994 року, власниками спірної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_10

В спірній квартирі , відповідно до довідки , виданої 12.03.2017 року головою ОСББ "ОСОБА_12" зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 , ОСОБА_10, неповнолітні діти відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, 2011року народження, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України , яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 321 ЦК України та ст. 150 ЖК України право власності є непорушним та громадяни, які мають в приватній власності будинок мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з врахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, і відповідно до положення вищезазначеного законодавства України не можуть бути визнані такими, що втратили право на користування житлом, оскільки вони самі визначають своє право користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК, який регулює спірні відносини з 1 січня 2004 року, також місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), визнається місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків. Оскільки місце проживання малолітніх дітей було вибрано за місцем реєстраціїї їх батька ОСОБА_3 , і оскільки останній є співвласником спірної квартири,то він має розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, в тому числі і правом зареєструвати на своїй житловій площі своїх неповнолітніх дітей.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, діючого в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_11 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою відмовити.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку визначеної ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Ж.П.ПАВЛОВА