Справа № 761/7251/17
Провадження № 2/761/4054/2017
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2017 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Савицький О.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

01.03.2017 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Як вбачається, позивачка звернулася з даним позовом саме до Шевченківського районного суду м. Києва, посилаючись на положення ч. 2 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно положень ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Звертаючись з позовом до суду позивачка вказала, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіального відноситься до дислокації Шевченківського району м.Києва.

Разом з тим, згідно вимог ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, а довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання особи. Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист. Документами, до яких вносяться відомості про місце перебування є довідка про звернення за захистом в Україні, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Таким чином, виходячи з наведеного, позивачкою не надано належних документів, які б підтверджували її зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, позивачкою не надано доказів того, що саме на її утриманні знаходиться малолітні діти. При цьому, доказів, які б підтверджували наявність поважних причин неможливості виїзду до зареєстрованого місця проживання відповідача, а також доказів наявності домовленості між сторонами про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них до матеріалів позовної заяви позивачкою також не надано.

Відтак, при визначенні підсудності даної справи позивачці слід керуватися вимогами ч. 1 ст. 109 ЦПК України, згідно яких позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом місцем її перебування.

Так, як зазначено у позовній заяві, відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2, що територіально не відноситься до дислокації Шевченківського району м.Києва.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд, зокрема, цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Тобто, враховуючи викладене, позивачці необхідно звернутися з вказаним позовом до Апеляційного суду м. Києва для визначення підсудності такої справи одному з місцевих загальних судів міста Києва.

При цьому, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України суддя повертає позовну заяву позивачу у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

З огляду на наведене, суддя прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу не підсудний Шевченківському районному суду міста Києва та підлягає поверненню позивачу для звернення до Апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 114, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: