АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/727/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 17 січня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки», СТОВ «Розсішки» про зобовязання виділити майно в натурі,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду із указаним позовом, яким просили суд зобов'язати спілку співвласників майнових паїв СВК «Росішки» виділити з пайового фонду майна СВК «Росішки» та передати у власність ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 майно в натурі, а саме: телятник, 1979 року, вартістю 17000,00 грн. (інв. № 60); трактор МТЗ-80. 1989 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, вартістю 5700,00 грн. (інв. № 10); трактор Т-25а, 1989 р.в., вартістю 1800,00 грн. (інв. № 14); вантажний автомобіль ЗИЛ-554, 1989 р.в., д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 1788,00 грн. (інв. № 40); лущильник, 1987 р.в., вартістю 289,00 грн. (інв. № 499); котки ЗКВГ-1.4, (2 шт.), 1989 р.в., вартістю 146,00 грн. (інв. № 270); причіп 2 ПТС-4, 1988 р.в., вартістю 141,00 грн. (інв. № 80); причіп. 1991 р.в., вартістю 425,00 грн. (інв. № 20); плуг ПН-2-40, 1991 р.в., вартістю 124,00 грн. (інв. № 452); культиватор ПШН-2,5, 1991 р.в., вартістю 368,00 грн. (інв. № 26а); сівалку СЗТ-З.6. 1988 р.в., вартістю 301,00 грн. (інв. № 79); підживлювач 1986 р.в., вартістю 585,00 грн. (інв. № 162).

В обґрунтування вказано на те, що у разі виходу з колективного підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

27.11.2003 на загальних зборах членів СВК «Росішки» та власників земельних і майнових паїв була створена відповідна комісія по розпаюванню, обрано її голову і членів. В пайовому фонді СВК «Росішки» позивачі мають право на частку майна в таких розмірах: ОСОБА_6 на суму 5340,00 грн., ОСОБА_9 на суму 20265,00 грн. та ОСОБА_7 на суму 7460,00 грн., що підтверджується відповідними свідоцтвами, виданими сільською радою с. Розсішки Христинівського району.

У зв'язку з цим, позивачі 18.04.2014 та 13.09.2015 надсилали письмові заяви голові спілки співвласників майнових паїв СВК «Росішки» ОСОБА_10 з клопотанням щодо винесення на розгляд комісії по розпаюванню питання виділення позивачам майнових паїв в натурі, єдиним комплексом на загальну суму 33065,00 грн., однак відповіді позивачами отримано не було, що змусило їх звернутися з цим позовом до суду.

Ухвалами Христинівського районного суду Черкаської області від 28.09.2016 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено СТОВ «Розсішки», в якості третьої особи залучено Розсішківську сільську раду Христинівського району.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 17.01.2017 позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачі подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування вказують на те, що позовну заяву в даній справі було безпідставно двічі залишено без руху; судом не було вирішено заявлений у справі відвід; судом не витребувано докази, про що заявлено клопотання позивачами у справі та за що сплачено судовий збір; апелянти занепокоєні тим як їм повернути судовий збір; СТОВ «Розсішки» безпідставно вказало, що немає відношення до СВК «Розсішки»; судом не досліджено докази позивачів; суд послався на наказ Міністерства аграрної політики від 14.03.2001 №62, який наразі втратив чинність; судом допущено порушення строків виготовлення повного тексту рішення та його внесення до ЄДРСР.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що питання про виділення зі складу пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства належних позивачам майнових паїв в натурі зборами співвласників майнових паїв не розглядалось, зокрема, згідно до «Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», затвердженого наказом Міністерства агропромислової політики від 14.03.2001 року за № 62, що є перешкодою для його вирішення в судовому порядку.

Однак повністю погодитися з правильністю таких висновків суду першої інстанції колегія суддів не може, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЧЕ-ХVІ №261623 від 10.07.2002 ОСОБА_6 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Розсішки» згідно списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.02.2002, у розмірі 5340,00 грн.; згідно свідоцтва серії ЧЕ-ХVІ №261991 від 21.04.2011 ОСОБА_8 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СВК «Розсішки» згідно списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.02.2002, у розмірі 20265,00 грн.

При цьому, згідно свідоцтва серії ЧЕ-ХVІ №683457 від 30.01.2012 ОСОБА_7 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Розсішки» згідно списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 21.02.2002, у розмірі 7460,00 грн.;

На виконання Указу Президента України від 29.01.2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування агарного сектора економіки» наказом Міністерством агропромислової політики від 14.03.2001 року за № 62 затверджено «Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», на положеннях якого суд першої інстанції в цілому ґрунтував прийняте ним рішення про відмову в задоволенні позову, але при цьому, не врахував те, що вищевказаний Порядок 24.05.2013 року втратив чинність.

Відповідно до положень ст.309 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що неправильне застосування норм матеріального права призвели до постановлення судом першої інстанції незаконного рішення, яке підлягає скасуванню, згідно ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення по справі про відмову в задоволенні позову з наступних підстав та мотивів.

З вимог ст.355 ЦК України вбачається, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Вимогами ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до положень ч.ч.2, 3 ст.9 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Згідно ч.7 ст.31 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі реорганізації підприємства паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Постановою КМУ від 28.02.2001 №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» затверджено Типове положення «Про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки». Згідно п.4 цього положення на комісію в тому числі покладалось і завдання по внесенню пропозицій на зборах власників майнових паїв щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками майнових паїв, індивідуально визначених об'єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.

Аналіз вищевказаних правових норм дає суду усі підстави зробити висновок про те, що питання виділу майна в якості частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності (майнового паю) тому чи іншому члену колективного господарства має бути вирішено за згодою усіх співвласників цього майна.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Без відповідного рішення усіх співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства СВК«Розсішки» та СТОВ «Розсішки»щодо вирішення питання про виділ частки у майні, у суду немає жодних правових підстав вважати право позивачів як співвласників майна порушеним та захищати його шляхом визнання права власності за членом колективного господарства на індивідуально визначене майно цього господарства, як просять про це суд позивачі у позовній заяві .

Крім того, позивачами до суду не надано доказів наявності в натурі майна, на яке вони хочуть визнати право власності, його дійсної вартості на момент звернення до суду, правовстановлюючих документів та не обґрунтовано чому саме це майно та в такій кількості має бути передано позивачам.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог цивільного процесуального закону України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до вимог закону в межах заявлених ними вимог до визначеного ними кола осіб в якості відповідачів та третіх осіб.

Вирішуючи спір за визначеного позивачами кола осіб в якості відповідачів по справі, колегією суддів на підставі наданих сторонами доказів по справі зясовано, що спілка співвласників майнових паїв (СВК) «Розсішки» належним чином не легалізована: Розсішківською сільрадою Христинівського району не реєструвалася, а також відсутній запис про її реєстрацію в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи судом. За адресою, зазначеною, позивачами у позовній заяві, вказаний СВК «Розсішки» також відсутній.

Отже, позивачі звернувшись до суду з вищевказаним позовом, не виконали вимог цивільно процесуального закону щодо точного зазначення фізичної чи юридичної особи, діями чи бездіяльністю якої були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи законні інтереси, за захистом яких вони звернулися до суду.

Оскільки в ході розгляду колегією суддів встановлено, що відповідного рішення усіх співвласників майна щодо виділу позивачам в натурі їх частки в майні, як і будь-якого результату розгляду звернень позивачів до співвласників майна немає, а позивачка ОСОБА_7, яка згідно до свідоцтва по право власності має право на пайовий фонд майна СТОВ «Розсішки», взагалі не зверталася до даного товариства з відповідною заявою про виділ її частки в майні в натурі, колегія суддів вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено за безпідставністю вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу задоволити частково .

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 17 січня 2017 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки», СТОВ «Розсішки» про зобовязання виділити майно в натурі скасувати.

В позові ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до спілки співвласники майна майнових паїв СВК «Розсішки», СТОВ «Розсішки» про зобовязання виділити майно в натурі відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :