АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Лужецька О.Р.
№22-ц/796/6026/2017 Доповідач Кравець В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» - ГригорєваРостислава Ігоровича на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ПрАТ «Могунція-Україна» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідача 134 359,42 грн. та вирішити питання судових витрат.

В мотивування вимог посилалося на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.12.2013 року з ОСОБА_3 на користь підприємства стягнуто 121 354 грн. 33 коп. на відшкодування шкоди, 2 698 грн. 51 коп. судових витрат, які до теперішнього часу не сплачені, у зв'язку з чим ПрАТ «Могунція-Україна» має право пред'явити вимоги до боржника на підставі ст. 625 ЦК України.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача ПрАТ «Могунція-Україна» - Григорєв Р.І.подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

В судовому засіданні представник позивача ПрАТ «Могунція-Україна» - Григорєв Р.І. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що до спірних правовідносин не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» 121 354 грн. 33 коп. на відшкодування шкоди, 2 698 грн. 51 коп. судових витрат, а всього 124 052 грн. 84 коп.

За вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили, було видано виконавчий лист, який постановою старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ від 11 лютого 2016 року № 47769531 повернуто без виконання.

Звертаючись до суду із даним позовом, ПрАТ «Могунція-Україна» ставило питання про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, оскільки з моменту набрання законної сили рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року між ПрАТ «Могунція-Україна» та ОСОБА_3 припинилися відносини щодо відшкодування шкоди та виникли відносини щодо стягнення заборгованості з боржника на підставі судового рішення, відповідно до яких ПАТ «Могунція-Україна» став кредитором, а ОСОБА_3 боржником.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу .

Так, у частині п'ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Крім того, слід зазначити, що ст. 625 ЦК України розміщена в розд. І "Загальні положення про зобов'язання" книги 5 ЦК України , а тому поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції, установивши, що рішенням суду з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Могунція-Україна» стягнуто грошову суму, таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов'язанням, дійшов необґрунтованого висновку щодо відсутності між сторонами грошових зобов'язань, які ОСОБА_3 належним чином не виконує, що дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних втрат за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов'язання, оскільки боржник зобов'язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів за час невиконання рішення суду про стягнення суми.

За таких обставин висновок суду про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 625 ЦК України не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Помилковим є висновок суду про наявність між сторонами деліктних правовідносин, оскільки вони припинилися ухваленням рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, із ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Могунція-Україна» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 4 030,78 грн.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» - Григорєва Ростислава Ігоровича - задовольнити.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» 134 359 грн. 42коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Могунція-Україна» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 4 030,78 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді