Справа № 529/172/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є

при секретарі Кривенко Р. С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області про встановлення права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_2 вона, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину, що складається з земельної ділянки площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Диканька, Диканського району Полтавської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на цю землю на ім'я померлої та відсутність відомостей про неї у Державному земельному кадастрі позбавлена можливості нотаріально оформити право власності на вказане спадкове майно, позивач звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явилась, а до суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач - Диканська селищна рада Диканського району Полтавської області, до суду подала клопотання про визнання позову та про проведення розгляду справи у відсутність його представника.

Третя особа - приватний нотаріус Диканського нотаріального округу Шимка О.І. Полтавської області /далі - приватний нотаріус Шимка О.І./, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, заперечення проти задоволення позову відсутні.

Враховуючи те, що позивач позов підтримав, відповідачі його визнали, а треті особі не заперечували проти його задоволення, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у попередньому судовому засіданні та без участі позивача, представника відповідача та третьої особи приватного нотаріуса Шимки О.І.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні по справі докази та оцінивши їх у сукупності , суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Диканька Диканського району Полтавської області помер ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого Диканською селищною радою.

За життя нині померлий ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 18 листопада 1995 року Диканською селищною радою народних депутатів, володів земельною ділянкою площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт. Диканька Диканського району Полтавської області. Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 204.

Належність вказаної земельної ділянки нині померлому ОСОБА_4 також підтверджено довідкою про нормативну грошову оцінку, виданою відділом Держгеокадастру у Диканському районі Полтавської області 27.01.2017 року.

Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_4 Державного акта .

Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_4, шляхом постійного проживання з останнім, спадщину, що відкрилась після його смерті, в тому числі і вказану вище земельну, прийняла його дружина ОСОБА_2. Однак, вона у встановленому законом порядку право власності на неї зареєструвати не встигла, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 виданого 06 липня 2016 року Диканським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент смерті ОСОБА_4, спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 та ст. 328 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи те, що за життя ОСОБА_2 було правомірно набуто в порядку спадкування після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, вказану спірну земельну ділянку, однак у встановленому законом порядку своє право власності на неї зареєструвати не встигла, суд приходить до висновку, що це майно належало їй на законних підставах, а тому є спадковим.

Згідно ст.ст. 1218, 1220 ч. 2, 1261, 1268, 1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з свідоцтва про народження позивача по справі, вона є дочкою нині померлої ОСОБА_2, а тому є спадкоємцем за законом першої черги.

З довідки приватного нотаріуса Шимки О.І. вбачається, що після смерті ОСОБА_2 була заведена спадкова справа на підставі заяви позивача, яка є дочкою померлої, про прийняття спадщини. Однак позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність реєстрації за померлою ОСОБА_2 права власності на неї.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_2 на законних підставах, позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1261, 1267, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 78-81, 125 ЗК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України в редакції 20.12.2005 року, 41 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 234-235 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована в смт. Диканька Диканського району Полтавської області та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_2, виданого 18 листопада 1995 року Диканською селищною радою народних депутатів Диканського району Полтавської області на ім'я ОСОБА_4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 204.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: