Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.17 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі судового засідання Гавриленко В.В.,

з участю представника відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування і визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лисичанську Луганської області, визнати за позивачкою в порядку спадкування за правом представлення після померлої матері ОСОБА_5 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначила, що починаючи з 1977 р. мати позивачки, ОСОБА_5 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 мешкала у належній їм квартирі АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у виді ? частини квартири. 22.06.2015 мати позивачки звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка видала їй витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. В той же час з заявою про прийняття спадщини звернулась також відповідачка, яка є дочкою померлого ОСОБА_4 Після смерті чоловіка мати позивачки доглядала за квартирою та сплачувала комунальні послуги, до того ж до смерті чоловіка вона доглядала за чоловіком, який потребував стороннього догляду. Відповідачка грошової допомоги не надавала, не відвідувала, не цікавилась станом здоров'я. Тому вважає, що відповідачку необхідно усунути від права на спадкування спірної квартири.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просила задовольнити. Додатково зазначила, що її мати та вітчим телефоном зв'язувалися з відповідачкою за життя вітчима і під час його хвороби, однак допомоги у відповідачки ніхто не просив.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідачка від допомоги не усувалась, про допомогу її не просили.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40732319 від 22.06.2015; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2016; копія свідоцтва про право власності на житло; копія довідки про причину смерті ОСОБА_4; копія довідки голови вуличного комітету від 18.10.2015; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія заяви; копії документів поховання ОСОБА_4; повідомлення завідувача державної нотаріальної контори від 30.12.2016; копія заяви ОСОБА_3; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41344983 від 28.08.2015; копії інформаційних довідок зі Спадкового реєстру; копія свідоцтва про народження; копія свідоцтва про укладення шлюбу; копія паспорта ОСОБА_3; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 40732319 від 22.06.2015; копія акту прийому-передачі спадкової справи.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідачки, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України - за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 646 /а.с.17/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у виді ? частини квартири АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала ОСОБА_5, дружині померлого, та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності в рівних частках, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.07.1994 /а.с.12-14/.

Після смерті чоловіка, мати позивачки - ОСОБА_5 звернулась у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, у зв'язку з чим 22.06.2015 їй було видано витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40732319 /а.с.9/.

Також з заявою про прийняття спадщини звернулась до нотаріуса відповідачка, яка є дочкою померлого ОСОБА_4, та спадкоємицею першої черги.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, мати позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 1894 /а.с.10/.

Після смерті матері, позивачка оформила спадщину, що належала матері, а саме на ? частки спірної квартири, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2016 /а.с.11/.

Згідно роз'яснень, які викладені в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", при встановленні факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

На думку суду, позивачем, в порушення вимог ст. 10 ЦПК України, не доведено, що відповідачка, злісно ухилялась від надання допомоги спадкодавцю, який потребував сторонньої допомоги по догляду, а навпаки як підтвердила в судовому засіданні сама позивачка, що допомоги у відповідачки вони не просили. Окрім того, як зазначила у позові та своїх поясненнях сама позивачка, ОСОБА_6 отримував належний догляд з її боку та своєї дружини, тому допомога з боку відповідачки не була істотно необхідною.

На підставі викладеного, не вбачається, що відповідачка злісно ухилялися від виконання покладених в силу закону обов'язків по утриманню спадкодавця, а тому суд вважає що немає підстав для усунення її від права на спадкування.

Керуючись ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування і визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду апеляційної скарги у 10-тиденний строк з моменту його проголошення.

Суддя: