АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22ц/796/1255/2017 Доповідач Музичко С.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Музичко С.Г.

суддів Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Чумаченко А.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» СлавкіноїМарини Анатоліївни на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про стягнення коштів і моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 від 17 лютого 2012 року в розмірі 8 332 дол. США, проценти по вкладу за договором банківського вкладу «Строковий» №334529/2012 (в доларах США) від 17.02.2012 року за час фактичного користування вкладом за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 418 дол. США 52 центи, три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року включно в розмірі 121 дол. США 90 центів, пеню за прострочення виконання доручення ОСОБА_2 від 22.04.2014 року за період з 23.04.2014 року по 12.10.2014 року в розмірі 833 дол. США 20 центів.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» СлавкінаМ.А.подала апеляційну скаргу на вказане рішення, у якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, просила його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що строк дії договору сплинув 17.04.2014 року, грошові кошти та відсотки були виплачені на поточний рахунок за вимогою «Для виплат», проте банком було відмовлено у виплаті з урахуванням Постанови Правління Національного банку України від 27.02.2014 року. Суд здійснив не вірно розрахунок відсотків, оскільки ставка за договором вкладу «Для виплат» становить 0,1%.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній доводів.

У судовому засіданні позивач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив її відхилили

Перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що 17.02.2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір банківського вкладу «Строковий» № 334529/2012 на суму 10 000,00 доларах США, на строк 13 місяців з щомісячною виплатою процентів 8,8%.

Відповідно до п. 1.5 договору, виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 8,8 % річних, здійснюється згідно з умовами договору та Правил. Зазначена в цьому пункті ставка стосуєтся виключно першого строку дії Вкладу та може бути змінена для випадків переукладення договору на новий строк на умовах, зазначених в Правилах.

Згідно з п. 1.7 договору, дата вимоги вкладником вкладу - 17.03.2013 року.

17.02.2012 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» було укладено договір № 334529/2012/Р про внесення змін до Договору банківського вкладу «Строковий» згідно умов якого було внесено зміни у п. 1.5 договору та викладено його в наступній редакції: «1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 8,8 процентів річних. 1.5.2 Гарантована надбавка до стандартної процентної ставки, вказаної у пп. 1.5.1 договору, становить 1,5 процентів річних та стосується виключно першого строку дії вкладу. Загальна процентна ставка становить 10,3 центів річних та діє з 17.02.2012 року по 17.03.2012 року включно. Загальна процентна ставка становить 10,3 процентів річних та діє з 17.03.2012 року по 17.08.2012 року включно.

З 17.08.2012 по 17.03.2013 року включно проценти на вклад нараховуються за стандартною процентною ставкою зазначеною в п. п. 1.5.1 договору. Зазначені в пп. 1.5.1 та пп. 1.5.2 договору ставки стосуються першого строку дії Вкладу та можуть бути змінені для випадку переукладення договору на й строк на умовах, зазначених в Правилах». Інші умови договору банківського вкладу № 334529/2012, що не суперечать цьому договору про внесення змін,залишаються в силі і сторони підтверджують за ними свої зобов'язання.

На виконання умов договору банківського вкладу «Строковий» № 334529/2012 від 17.02.2012 року ОСОБА_4 внесла грошові кошти в розмірі 10 000,00 дол. США, що стверджується квитанцією від 17.02.2012 року № 863401 (а. с. 5).

Оскільки після закінчення дії договору банківського вкладу «Строковий» № 334529/2012 17.02.2013 року з вимогою про повернення вкладу та виплати відсотків вкладник не звернувся, то договір продовжив свою дію до 17.04.2014 року.

10.12.2013 року ОСОБА_2 одержав свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого одержав спадщину, що складається з грошового вкладу з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходиться в ПАТ «ВіЕйБі Банк», залишок коштів станом на 03.12.2013 року складає 10 000,00 дол. США, що належали померлій ОСОБА_4 (а. с. 13).

22.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявою про повернення коштів за договором банківського вкладу «Строковий» № 334529/2012 від 17.02.2012 року.

Проте, ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму вкладу та нарахованих за користування вкладом відсотків виплатили частково, а саме, в розмірі 2 087,90 дол. США, що підтверджується випискою по рахунку.

Згідно виписки по рахунку позивача, заборгованість ПАТ «ВіЕйБі Банк» перед ОСОБА_2 становить 8 832,00 дол. США.

Статтею 1058 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до положень ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

17.04.2014 року, позивач звернувся до ПАТ ВіЕйБі Банк» із заявою про повернення вкладу та сплати нарахованих відсотків, відповідач був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в повному обсязі.

Разом з тим, ПАТ «ВіЕйБі Банк» повернуло кошти позивачу 22.04.2014 року лише частково, станом на 27.10.2014 року заборгованість відповідача становить 8 332,00 дол. США.

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

З системного аналізу вказаних норм вбачається, що проценти по банківським вкладам підлягають нарахуванню та стягненню до дня фактичного повернення коштів вкладникам.

Проценти за фактичне користування сумою вкладу у період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року становлять 418,52 дол. США (8 332,00(сума боргу)* 10,3%(процентна ставка за договором )/100* 178(дні прострочення)/365).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ПАТ «ВіЕйБі Банк» прострочило виконання грошового зобов'язання за договором банківського вкладу «Строковий» № 334529/2012, то зобов'язано сплатити три проценти річних від простроченої суми за період з 17.04.2014 року по 12.10.2014 року в сумі 121, 90 доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Обов'язок доведення наявності матеріальної та моральної шкоди покладається на особу, яка вимагає її відшкодування, що випливає із ч.1 ст.60 ЦПК України.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачем не доведено вини відповідача у спричиненні моральної шкоди, не надано жодних доказів на підтвердження наявності причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями відповідача.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене судом з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку та ухвалив рішення у відповідності з вимогами матеріального права.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді