ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1846/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"10" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кириченко Н.О.,

при секретарі Палій Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та просив суд стягнути з відповідача кошти за договором позики.

Позивач свої вимоги обґрунтовував тим, що між позивачем та відповідачем 25.07.2016 року було укладено договір безпроцентної позики грошей, згідно умов якого позивач надав відповідачу кошти у сумі 900 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути зазначені кошти у термін до 29.07.2016 року.

Позивач виконав умови вказаного договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується розпискою.

Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 умов договору безпроцентної позики грошей від 25.07.2016 року, а саме: у зв"язку з порушенням строків повернення позики.

З урахуванням заяви про уточнення вимог ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти за договором позики станом на 23.01.2017 року у сумі 24678 грн. 00 коп. (сума основного боргу), у сумі 1491 грн. 48 коп. (сума процентів за договором позики), 1507 грн. 40 коп. (індекс інфляції), у сумі 371 грн. 18 коп. (3% річних).

Позивач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.07.2016 року було укладено договір безпроцентної позики грошей, згідно умов якого позивач надав відповідачу кошти у сумі 900 доларів США, а відповідач зобов'язувався повернути зазначені кошти у термін до 29.07.2016 року (а.с.2).

Позивач виконав умови вказаного договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі у присутності двох свідків.

Однак позичальник ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним договором не виконав, грошових коштів у передбачений строк не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно норм ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 ст.625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 умови договору позики належним чином не виконує, у зв'язку з чим заборгував позивачу грошові кошти в розмірі 900 дол. США, що станом на 23.01.2016 року становить 24678 грн. 00 коп.

Позивачем надано суду розрахунок суми заборгованості, зігдно якого відповідач заборгував 24678 грн. 00 коп. (сума основного боргу), у сумі 1491 грн. 48 коп. (сума процентів за договором позики), 1507 грн. 40 коп. (індекс інфляції), у сумі 371 грн. 18 коп. (3% річних), який досліджено судом.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов'язок по доведенню обставин справи покладено на кожну із сторін, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики та 3% річниї, оскільки позовні вимоги в цій частині ґрунтуються на приписах закону, а обставини справи підтверджені належними та допустими засобами доказування.

Разом з тим, в частині заявлених вимог про стягнення суми інфляції слід відмовити, оскільки положення ст. 625 ЦК України щодо стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції у даному випадку на спірні правовідносини не поширюються, так як за договором позики кошти стягуються в іноземній валюті, а саме в доларах США, тому індекс інфляції, що існує в Україні щодо національної грошової одиниці гривні не може поширюватися на будь-яку іншу іноземну валюту, у тому числі і на долар США.

Також не підлягають задоволенню вимоги щодо стягнення процентів за користування коштаим, оскільки як встановлено в судовому засіданні між сторонами було укладено договір безпроцентної позики грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 131, 209, 212-215, 224 - 228 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором безпроцентної позики у сумі 24678 грн. 00 коп. та 371 грн. 18 коп. 3% річних.

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 551 грн 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Н.О. Кириченко