Справа №296/3667/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Дубовік О.М.,

за участю секретаря судового засідання Поліщук І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Новогуйвинська селищна рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 9705,82 грн. за договором оренди землі, який був укладений 27 червня 2006 року. Позивач просить стягнути з відповідача 5276,96 грн. заборгованості по орендній платі, 3% річних від прострочення суми у сумі 250,41 грн., інфляційних коштів у сумі 2147,91 грн. та пені у сумі 2030,54 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у ньому. Також додатково вказав, що відповідач у період з 01 по 30 серпня 2007 року не звертався до селищної ради із заявою про розірвання договору оренди землі, крім того, на момент подання позову до суду заяв від останнього не надходило.

Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, надавши документи, які на його думку, спростовують вимоги позивача, а саме рішення Новогуйвинської селищної ради 20-ї сесії від 18 березня 2005 року про надання приміщення лазні у оренду з правом викупу, яке знаходиться по вул. Комуністичній, 18-В у смт. Новогуйвинське, копію ухвали Господарського суду Житомирської області від 16 серпня 2005 року про припинення провадження у справі щодо спонукання позивача до укладення договору купівлі-продажу лазні, рішення Новогуйвинської селищної ради 7-ї сесії від 11 січня 2007 року про відмову у наданні дозволу на викуп земельної ділянки, а також договір купівлі-продажу приміщення лазні від 17 квітня 2007 року, яка знаходиться по вул. Комуністичній, буд 18-В, смт. Новогуйвинське. Крім того, зазначив, що звертався до голови селищної ради із заявою про розірвання договору оренди землі, але чому він не був розірваний йому не відомо. Також, на думку відповідача позов пред'явлено особою, права якої не порушено, та вважав, що з позовом повинна звертатися Державна податкова інспекція.

Вважав, що фактично відносини між ним і Новогуйвинською селищною радою припинилися, через те, що з 17.04.2007 року власником лазні являється ФОП ОСОБА_2 і до нього перейшло право орендаря земельної ділянкищо, тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача по справі та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Із матеріалів справи вбачається, що 27.06.2006 року між Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Новогуйвинська селищна рада Житомирського району передала, а ОСОБА_1 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування лазні, яка знаходиться в смт. Новогуйвинське по вул. Комуністичній, буд. 18-В Житомирського району Житомирської області загальною площею 0,0998 га, у тому числі: 0,0377 га під будівлями, 0,0621 га під двором, строком на 10 років (а.с. 6-10).

Відповідно до пунктів 9-13 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 1018 грн. на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата (а.с. 7).

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 ЗУ «Про оренду землі»).

Платіжних документів про виплату орендної плати за спірний період відповідач не надав, як вбачається з матеріалів справи відповідачем не виконувались належним чином умови договору.

Орендна плата не сплачувалась в період з 01.01.2012 року по 20.01.2016 року, внаслідок чого станом на 04.04.2016 року виникла заборгованість перед орендарем у розмірі 5276,96 грн., що підтверджується довідкою податкової служби №9258/10/0623 від 06.04.2016 року (а.с. 13).

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У період з 01.01.2012 року по 20.01.2016 року відповідач не сплачував орендної плати за вказану земельну ділянку.

Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати до органу ДПС за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган ДПС про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Нарахування громадянам сум земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності проводиться органами ДПС.

ДФС України наказом від 28.05.2015 р. № 379 затвердила Узагальнюючу податкову консультацію щодо застосування пільг із сплати земельного податку, встановлених відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Так, з 1 січня 2015 року плата за землю, яка справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, належить до місцевих податків, встановлення яких здійснюється органами місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Таким чином, позивач вірно визначив, між Новогуйвинською селищною радою Жтиомирського району Житомирської області та відповідачем ОСОБА_1 існуть договірні відносини щодо землекористування.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час розстрочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунків, які були надані позивачем, підлягають стягненню 3% річних від прострочення суми у сумі 250,41 грн. та 2147,91 грн. інфляційних коштів з відповідача.

Пунктом 14 договору про оренду землі передбачено, що: "У разі внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 20% несплаченої суми за кожний день прострочки».

Виходячи з того, що зміст вказаного пункту договору є суперечливим, підстав для стягнення пені в сумі 2030,54 грн. не вбачається.

Відповідачем письмових доказів щодо розірвання договору до суду не надано, тому доводи останнього відносно встановлення факту розірвання договору оренди землі від 27.06.2006 року не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до статей 10, 11, 60 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У даному випадку підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 1089,58 грн.

Керуючись ст. ст. 625, 792 ЦК України, ст. 288 Податкового кодексу України, ст. ст. 6, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, на користь Новогуйвинської селищної ради 5276,96 грн. заборгованості по орендній платі за земельну ділянку площею 0,0998 га., яка знаходиться за адресою: смт. Новогуйвинське вул. Комуністична, 18-В Житомирського району Житомирської області за період з 01.01.2012 року по 20.01.2016 року на рахунок № 0198 в УДКСУ у Житомирському районі МФО 811039, код 38035705.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, на користь Новогуйвинської селищної ради 3% річних від прострочення суми у розмірі 250,41 гривень за період з 20.04.2013 року по 19.04.2016 року та 2147,91 грн. інфляційних коштів з квітня 2013 року по березень 2016 року на рахунок № 0198 в УДКСУ у Житомирському районі МФО 811039, код 38035705.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1, на користь Новогуйвинської селищної ради на рахунок 1762 в УДКСУ у Житомирському районі МФО 811039, код 38035705, судовий збір у сумі 1089,58 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Дубовік