Справа № 541/303/17
Провадження № 4-с/541/4/2017
У Х В А Л А

01 березня 2017 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря - Ніколаєнко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 на дії державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_3,

в с т а н о в и в :

15 лютого 2017 року представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_4 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із скаргою на дії Миргородського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області.

В направленій на адресу суду скарзі представник Банку зазначив, що 16.11.2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості у розмірі 920 358,12 грн.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 2/541/799/2015 від 23.12.2015 року, який було направлено до ВДВС Миргородського МРУЮ Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

22.12.2016 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При винесенні постанови державний виконавець керувався положеннями п.7 ч.І ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві вказано, що майно, розшук якого здійснювався органами поліції, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку. У результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити місце перебування боржника. На думку скаржника вищезгадана постанова є незаконною, такою, що винесена не у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», та порушує права стягувача, оскільки, державний виконавець не вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для виконання рішення суду. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.28 Закону державним виконавцем копія постави направлена 28.12.2016 року (через 8 днів з дня її винесення), а не пізніше наступного дня з дня її винесення.

На розгляд скарги представник ПАТ «ВіЕйБі Банк» не зявився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, просив скаргу задовольнити.

Головний державний виконавець Миргородського МР ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3О в судове засідання не зявилася, але направила заперечення на скаргу. В запереченні проти скарги державних виконавець посилається на те, що дійсно на примусовому виконанні перебувало зведене виконавче провадження №42511120 відносно боржника ОСОБА_5, до складу якого входить: ВП№33703324, виконавчий лист №6-5919 від 29.12.2011, виданий Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 563304,66 грн. на користь ПАТ «Укрсоцбанк». ВП№40603442, наказ №18/1682/12 від 16.11.2012 виданий Господарським судом Полтавської області про стягнення заборгованості в сумі 27409,77 грн. на користь Миргородської міської ради. ВП№49854027, виконавчий лист №2/541/799/2015 від 23.12.2015, виданий Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості в сумі 920358,12 грн. солідарно на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». ВП№49893707, виконавчий лист №2/541/799/2015 від 16.12.2015, виданий Миргородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_5 судового збору в сумі 6902,68 грн. на користь держави.

Державним виконавцем були здійснені заходи щодо встановлення майна боржника. За наслідками проведених дійстаном на 22.12.2016 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження №42511120 було реалізовано нежитлове приміщення за адресою м. Миргород, вул. Раскової, 38. Накладено арешт на рахунки боржника та на все нерухоме та рухоме майно. Траспортні засоби оголошено в розшук. Керуючись п.7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, що входять до зведеного виконавчого провадження №42511120 повернуті сгягувачу в звязку з тим, що майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх прав не виявлено протягом року з дня оголошенню розшуку.

Представник Миргородського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність представника відділу, заперечення підтримав у повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали скарги, приходить до переконання про те, що вона підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних обґрунтувань.

Встановлено, що 16.11.2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості у розмірі 920 358,12 грн.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист № 2/541/799/2015 від 23.12.2015 року, який було направлено до ВДВС Миргородського МРУЮ Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

22.12.2016 року державним виконавцем Миргородського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Підставою для повернення виконавчаого документа державним виконавцем вказано п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо що майно, розшук якого здійснювався органами поліції, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку.

28.12.2016 року виконавчий лист та постанова про повернення виконавчого документу направлені сгягувачеві ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на адресу м. Київ, вул. Харківське шосе, 49.

16.01.2017 року стягувач отримав вказану постанову.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З вищевикладеного в діях державного виконавця вбачається пропушення в частині дотримання строків щодо доведення до відома учасників виконавчого провадження про прийняті документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судовому засіданні знайшов своє підтвердження той факт, що державним виконавцем з метою перевірки наявності майна були здійснені запити та отримані відповіді. На виявлене в ході перевірки майно було накладено арешт та звернено стягнення з метою виконання рішень суду.

Разом з тим, державним виконавцем вжито не всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа виданого 23.12.2015 року. Зокрема, державний виконавець зобов'язаний:

- Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) винести постанову про примусовий привід Боржника через органи Національної поліції для надання пояснень щодо не виконання рішення суду, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункт 14 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» викликати Боржника з приводу не виконання виконавчого документа, що перебуває у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

- Відповідно до п.11 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) звернутись до суду з поданням про примусове входження до житла Боржника для виявлення та опису майна, що передбачено статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», але яке не підпадає під перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчим документом, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункту 13 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду з подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника;

- Відповідно до п.10 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) в разі відсутності боржника за адресою вказаною у виконавчому документі, звернутись до суду з поданням про розшук Боржника, (редакція від 05.10.2016 року) - п.1 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» - у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника;

- Відповідно до п.18 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016) звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Боржника - до виконання зобовязань, (редакція від 05.10.2016 року) - п. З підпункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

В оглянутих в судовому засіданні матеріалах зведеного виконавчого провадження, що були надані суду державним виконавцем, відсутні дані про належне виконання державним виконавцем зазначених вимог закону щодо прийняття всіх передбачених законом заходів до виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, суд встановив, що вивчені в судовому засіданні матеріали не містять достатніх доказів, які б дозволили дійти висновку про вжиття державним виконавцем вичерпних дій для виконання судового рішення, про наявність обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. У той же час суд вважає, що невжиття державним виконавцем вичерпних дій для примусового виконання рішення суду може призвести до порушення прав стягувача, гарантованих Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Заявник також просить зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Вирішуючи питання щодо зобовязати державного виконавця відновити виконання провадження та провести виконавчі дії в порядку, встановленому вказаним вище Законом, то суд виходить з такого.

Державний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та Законами України.

Частиною 2 ст. 387 ЦПК України регламентовано, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Разом з тим, частиною першою статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

В той же час, як роз'яснено у пункті 7постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», а також у пункті 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження», можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що скарга в частині щодо зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження задоволенню не підлягає, так як судом у даній справі постанова про повернення виконавчого документа стягувачу визнана неправомірною та суд прийняв рішення її скасувати, а тому провадження підлягає безпосередньому відновленню державним виконавцем у силу Закону самостійно та відповідно проведенням ним виконавчих дій у встановленому порядку.

Відтак, скарга ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1»підлягає в цілому до часткового задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», а також ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 на дії державного виконавця Миргородського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_3- задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про не надсилання постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними;

Визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2016 року, винесену державним виконавцем Миргородського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Полтавській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 49854027.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області на протязі 5 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О.А. Городівський