Справа № 743/1559/16-ц Провадження № 22-ц/795/479/2017 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Жовток Є. А. Доповідач - Боброва І. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), як за спадкоємцем за заповітом,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Відділ Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області, Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області,

в с т а н о в и в:

В грудні 2016 року позивач звернулася з позовом до сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області. Позовна заява мала назву «про визнання права власності на земельну ділянку, як за спадкоємцем за заповітом». В прохальній частині позову просила суд «визнати за ОСОБА_7 право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0188818, яка розташована на території с. Голубичі Ріпкинського району Чернігівської області, розміром 3,98 га від 08 серпня 1996 виданого на підставі рішення Ріпкинської районної державної адміністрації від 20 червня 1996 №220, який залишився їй у спадщину після смерті ОСОБА_8». Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона позбавлена можливості дооформити спадщину після смерті її матері ОСОБА_8, яка отримала, однак не зареєструвала своє право на земельну частку (пай), що була успадкована після смерті ОСОБА_9 батька позивача.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_6 право на спадкування земельної частки (паю), площею 3,98 га., в умовних кадастрових гектарах, у землях, які перебували в колективній власності КСП ім.Кірова с.Голубичі Ріпкинського району Чернігівської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188818, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.08.1996, зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 408, що було передане ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.07.2010 року державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, за реєстровим номером 1252, після померлого 03.12.2002 ОСОБА_9 В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду суперечить нормам матеріального права, судом неповно зясовано обставини справи, надана невірна оцінка доказам у справі. Так, апелянт зазначає, що вона просила визнати за нею право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай), інших вимог нею заявлялося, її права на спадкування ніхто не порушував. Апелянт вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог. Також апелянт звертає увагу суду на те, що в рішенні відсутня аргументація неможливості визнання за нею права власності на сертифікат.

Окрім того, судом не було повідомлено позивача про час і місце розгляду справи, чим порушено її право на участь в розгляді справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, додавши, що позов ОСОБА_7 був поданий з метою визнання за останньою права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування через неможливості оформити це право у нотаріальній конторі, а не для визнання права на спадкування, яке ніким не оспорюється.

Відповідач та треті особи були належним чином повідомлені про час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, проте своїх представників до суду не направили.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у позивача ОСОБА_6, із незалежних від неї обставин, виникли перешкоди в реалізації права на спадкування за померлою матірю. Проте, оскільки її вимога про визнання за нею права власності на земельну частку (пай) не в повній мірі ґрунтується на вимогах закону, суд першої інстанції на підставі ст.1216 ЦК України, визнав за ОСОБА_7 право на спадкування земельної частки (паю).

Проте з таким висновком неможна погодитися зважаючи на наступне.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03.12.2002 помер ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 152091 (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_9 його дружина ОСОБА_8 успадкувала право на земельну частку (пай), що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 13.07.2010 Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою, за реєстровим номером 1252. Проте за життя ОСОБА_8 не звернулася до компетентного органу з метою внесення до сертифікату на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_9 відомостей про передачу їй права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області 02.08.2006 ОСОБА_8 заповіла усе своє майно ОСОБА_6 (а.с.32).

06.01.2012 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 176258 (а.с.10).

На день смерті спадкодавцем ОСОБА_8 вказаний заповіт не змінено і не відмінено.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на майно, яке складається, в тому числі і з земельної частки (паю), площею 3,98 га в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Кірова с.Голубичі Ріпкинського району Чернігівської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188818, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.08.1996, зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 408, що було передане ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13.07.2010 державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, за реєстровим номером 1252, після померлого 03.12.2002 ОСОБА_9

02.07.2012 Ріпкинською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа до майна померлої ОСОБА_8, що підтверджується копією спадкової справи (а.с.26-53).

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Ріпкинському районі Чернігівської області від 02.11.2016 № 29-28-99ю3-645/72-16, ОСОБА_9 виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП ім. Кірова с. Голубичі (а.с. 4).

Державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори 13.12.2016 винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай), що було передано ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки остання не звернулась за життя до компетентного органу з метою внесення до сертифікату на право на земельну частку (пай) відомостей про передачу їй права на земельну частку (пай) (а.с.5).

Таким чином факт належності спадкодавцю ОСОБА_8 на праві власності майнового паю підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для позивача юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вказувалося вище, позивач просила визнати за нею право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0188818, проте зміст її позовних вимог стосувався визнання права власності на спадкове майно, яке вона позбавлена можливості оформити в нотаріальній конторі.

Визнаючи за позивачем право на спадкування земельної частки (паю), суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки вимоги позивача стосувалися оформлення спадкових прав, шляхом визнання в судовому порядку права власності на спадкове майно. Доводи апеляційної скарги з цього приводу є ґрунтовними.

Крім того слушними є доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи без повідомлення позивача та за відсутності від неї заяви про розгляд справи у її відсутності, що є грубим порушенням ст. 6 ч.2 ЦПК України.

Враховуючи зазначене вище, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України через допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За позивачем, враховуючи суть її позовних вимог, слід визнати право власності в порядку спадкування після смерті 06.01.2012 її матері ОСОБА_8, право власності на земельну частку (пай), площею 3,98 га., в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Кірова с.Голубичі Ріпкинського району Чернігівської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188818, виданого на імя ОСОБА_9 Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.08.1996, зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 408, і на яке 13.07.2010 державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_10, за реєстровим номером 1252 ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 03.12.2002 ОСОБА_9

У визнання права власності на сертифікат на земельну частку (пай) слід відмовити, оскільки суть цього документу, що виданий на імя померлого ОСОБА_9, зводиться до посвідчення права власності, яке й визнається за позивачем.

Керуючись ст.303, 307, 309 ч.1 п.4, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17 січня 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до територіальної громади в особі Голубицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай), як за спадкоємцем за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_6 в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай), площею 3,98 га., в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала в колективній власності КСП ім.Кірова с.Голубичі Ріпкинського району Чернігівської області, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0188818, виданого на імя ОСОБА_9 Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області 08.08.1996, зареєстрованого 12.08.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 408, і на яке 13.07.2010 державним нотаріусом Ріпкинської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області ОСОБА_10, за реєстровим номером 1252 ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого 03.12.2002 ОСОБА_9.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: