Справа № 157/1046/17
Провадження №2/157/112/17
РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Вавдіюк Т.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и в :

09 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 31 серпня 2015 року біля 22 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Т-03-11 сполученням Седлище - Камінь-Каширський - Ковель, грубо порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення із керованим мотоциклом марки «Вайпер ZS 200 N», номерний знак НОМЕР_2, яким він рухався у зустрічному напрямку.

В результаті вказаної ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки, травматичної екзартикуляції (відриву) лівої гомілки на рівні колінного суглобу, ускладнених після травматичним остеомієлітом лівої стегнової кістки, закритого перелому обох кісток лівого передпліччя, ускладненого травматичним лівобічним брахіоплекситом, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

Вироком Камінь-Каширського районного суду від 22 вересня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки. Даний вирок набрав законної сили.

24 листопада 2015 року Камінь-Каширською МСЕК напідставі огляду № 599 від 17 листопада 2015 року йому була встановлена першу група інвалідності у зв'язку із ураженням опорно-рухового апарата на строк до 1 грудня 2017 року.

На його лікування від вищевказаної ДТП всього було затрачено 60516,40 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, заподіяну третій особі, була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» згідно полісу (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 4129119 від 30 квітня 2015 року, відповідно до якого страховик узяв на себе зобов'язання проведення страхових відшкодувань в сумі 100000 грн. за шкоду, спричинену життю та здоров'ю на одного потерпілого.

Враховуючи окремі положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також те, що розмір мінімальної заробітної плати на дату настання страхового випадку становив 1218 грн., йому має бути сплачено 43848 грн. страхового відшкодування у зв'язку із стійкою втратою працездатності.

Оскільки фактичний розмір шкоди складає 104364,40 грн., то стягненню із ОСОБА_2 підлягають 4364,40 грн., решта коштів - із ПрАТ «СК «Уніка».

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись окремими нормами законодавства, просить стягнути у свою користь із ОСОБА_2 4364,40 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди понад розмір страхового гарантування та із ПрАТ «СК «Уніка» 100000 грн. страхового гарантування за шкоду, спричинену страхувальником.

Представником ПрАТ «СК «Уніка» подано до суду заперечення на позовну заяву, де він зазначає, що відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» витрати на лікування позивача від ДТП та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я, у зв'язку з чим заявлені ОСОБА_3 витрати на придбання лікарських препаратів мають бути підтверджені відповідним закладом охорони здоров'я у вигляді постановленого діагнозу та призначеного лікування.

Виплату страхового відшкодування проведено не було у зв'язку із тим, що позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та не надав відповідний пакет документів.

Просить врахувати вказане заперечення при вирішенні справи.

Представником позивача в ході розгляду справи подано клопотання про стягнення судових витрат, де він просить у разі ухвалення рішення про задоволення позову, стягнути із відповідача ОСОБА_2 в користь позивача 1750 грн. судових витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги.

Представник позивача при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю із підстав зазначених в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково та пояснив, що дійсно вчинив ДТП внаслідок чого позивач отримав ушкодження здоров'я. Він не повідомив страхову компанію.

Представник ПрАТ «СК «Уніка» на розгляд справи не з'явився, у поданому запереченні просив такий проводити без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В силу ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як убачається із вироку Камінь-Каширського районного суду від 22 вересня 2016 року (а.с. а.с. 5-8), який на час розгляду справи набрав законної сили, ОСОБА_2 31 серпня 2015 року близько 22 години, будучи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1, в якому була технічно несправна гальмова система у вигляді заїдання поршнів гальмових циліндрів лівого та правого задніх коліс і яку водій ОСОБА_2 міг виявити під час експлуатації транспортного засобу, рухаючись у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості по автодорозі № Т-03-11 сполученням Седлище - Камінь-Каширський - Ковель, за межами населеного пункту, на 34км+800м, допустив неуважність, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття і транспортного засобу, перетнув вузьку суцільну лінію розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де зіткнувся із мотоциклом марки «Viper ZS200N», номерний знак НОМЕР_3, який рухався у зустрічному напрямку.

З наведеного вбачається, що порушення ОСОБА_4, як водієм транспортного засобу, п.п. а, б п. 2.3., пунктів 12.1., 12.2., 12.3., 13.3., п.п. 31.4.1 п. 31.4., п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, знаходиться в прямому причинному зв'язку із вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою.

За вчинення таких дій ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підстав і ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.

В силу ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як убачається із полісу №АЕ/4129119 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 квітня 2015 року, строк дії якої з 30 квітня 2015 року до 29 квітня 2016 року, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, в сумі 100000 грн., розмір франшизи за договором складає 500 грн., на момент ДТП цивільна відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ СК «Уніка», забезпеченим автомобілем є «ВАЗ-21011», номерний знак НОМЕР_1.

Внаслідок скоєння вказаної дорожньо-транспортної події позивачу було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, у зв'язку із чим ОСОБА_3 проходив лікування у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії Камінь-Каширської центральної районній лікарні із 31 серпня по 03 вересня 2015 року, у Волинській обласній клінічній лікарні із 03 по 21 вересня 2015 року, у відділені хірургії остеомієлітного центру Волинського обласного госпіталю для ВВ з 21 вересня по 05 листопада 2015 року та з 09 по 25 лютого 2016 року, в інституті Нейрохірургії ім. академіка А.П. Ромоданова з 29 лютого по 16 березня 2016 року, що стверджується випискою із історії хвороби №161085 за 2016 рік від 15 березня 2016 року (а.с. 25), випискою із медичної картки стаціонарного хворого №13816, виписками № 3532 (а.с. 27), № 534 (а.с. 28), довідкою від 03 вересня 2015 року № 1576 (а.с. 29).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААА №242690 від 24 листопада 2015 року (а.с . 24) позивачу встановлено 1 групу інвалідності по загальному захворюванню на строк до 01 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 зазначеного Закону забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Таким чином, на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом, була застрахована ПрАТ «СК «Уніка», яка відповідно до умов договору страхування повинна відшкодувати заподіяну страхувальником матеріальну шкоду, заподіяну життю і здоров'ю.

Відповідно до вимог ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну.

Згідно зі ст.23 вказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:

-шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого;

-шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;

-шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;

-моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ст.24.1 вказаного Закону, у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені витрати та необхідність їх здійснення позивачем підтверджені документально відповідними квитанціями про придбання медикаментів та виписками з історії хвороб закладів охорони здоров'я, які додані до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданими фіскальними чеками (а.с. а.с. 9-20), товарним чеком (а.с. 21), рахунком-фактурою (а.с. 21 зворот), квитанціями (а.с. а.с. 22, 23), видатковими накладними (а.с. а.с. 22 зворот, 23 зворот), позивачем було затрачено на медичні препарати 60516,40 грн., що узгоджується із вищедослідженими виписками з медичної карти ОСОБА_3, а тому ці витрати підлягають стягненню зі ПрАТ «СК «Уніка».

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно зі ст.25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

Відповідно до ст.26 вказаного Закону шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу встановлено I групи інвалідності, то за шкоду, пов'язану із стійкою втратою працездатності, необхідно стягнути зі страховика - ПрАТ «СК «Уніка» мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати), який становить 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

Станом на 31 серпня 2015 мінімальна заробітна плата становила 1218 гривень, а тому стягненню зі страховика підлягає 1218 * 36 = 43848 гривень.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача матеріальної шкоди, пов'язаної із витратами на лікування, в розмірі 60516,40 грн. та мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати), який становить 36 мінімальних заробітних плат в розмірі 43848 грн., що разом буде становити 104364,40 грн. (60516,40 грн. + 43848 грн.).

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000 грн., то стягненню із ОСОБА_2 підлягає різниця між вищезгаданою сумою, яка стягується судом на користь позивача, та даною сумою, що буде становити 4364,40 грн.

Згідно ст. 88 ч. ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як убачається із розрахунку суми гонорару адвоката за надану правову допомогу у даній цивільній справі та квитанції, позивачем за надання правової допомоги сплачено 1750 грн., які підлягають стягненню в користь останнього.

Оскільки, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати такого збору при подачі позовної заяви, суд стягує його із відповідача ОСОБА_2 в користь держави в розмірі 1043,64 грн., який визначений відповідно до вимог ст. 80 ч. 1 п. 1 ЦПК України з урахуванням ціни позову в сумі 104364,40 грн., так як судові витрати із ПрАТ «СК «Уніка» не стягуються.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 80, 88, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 979, 1187 ч. 2, 1194, 1195 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 1 п.1.7, 5, 6, 22, 23, 24, 25, 26 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 4364 (чотири тисячі триста шістдесят чотири) гривні 40 копійок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 1750 (одну тисячу сімсот п'ятдесят) гривень витрат понесених за надання правової допомоги.

Стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» на користь ОСОБА_3 100 000 (сто тисяч) гривень страхового гарантування спричинену страхувальником за шкоду, завдану здоров'ю і пов'язану із стійкою втратою працездатності.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1043 (одну тисячу сорок три) гривні 64 копійки судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В. М. Гордійчук