Справа № 212/6371/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Ваврушак Н. М., з участю: секретаря Плотнікової Т. Б., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконкому Покровської районної у місті ради про визнання ідеальних часток в спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 25.10.2016 року звернулася до суду з позовом до Виконкому Покровської районної у місті ради про визнання ідеальних часток в спільній сумісній власності.

В ході розгляду справи представник позивача ОСОБА_2ОСОБА_3 уточнювала заявлені позовні вимоги та остаточно просить суд припинити право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (Тухачевського) у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, визнати, що частка померлого 10 серпня 2016 року ОСОБА_4, в праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_2 (Тухачевського) у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, житловою площею 17,5 кв.м., загальною площею 31,82 кв.м. становить 1/2частину; визнати, що частка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_2 (Тухачевського) у Покровському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, житловою площею 17,5 кв.м., загальною площею 31,82 кв.м. становить 1/2 частину.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась. До початку розгляду справи її представник ОСОБА_3 надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутністю та просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради ОСОБА_5 до суду не зявилась надавши клопотання про розгляд справи без її участі та просила суд прийняти рішення згідно чинного законодавства України.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про право власності на житло № Ж 32 від 03.01.1994 року, виданого органом приватизації Управління житлово комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, квартира, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вулиця Тухачевського б. 40 кв. 62, на праві приватної спільної сумісної власності належить: ОСОБА_2, ОСОБА_4. Загальна площа квартири становить 31,82 кв.м.(а. с. 6).

Право власності на вищевказану квартиру зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» у реєстрову книгу за № 1П-87-87.

ОСОБА_4, помер 10 серпня 2016 року (свідоцтво про смерть серія І-КИ № 705715, видане Жовтневим районним у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1340 від 12 серпня 2016 року а. с. 9).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 355 ЦК України спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. В цьому випадку частки у спільній власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю власників або не встановлено законом. Ідеальна частка кожного з сторін, в тому числі й частка покійного ОСОБА_4, становить по 1/2 частині у спірній квартирі, оскільки при отримані квартири у власність сторони вважали спірну квартиру спільною сумісною власністю, що свідчить про відсутність домовленості щодо часток учасників приватизації та в подальшому ніхто не ставив питання про визначення часток.

Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто кожному із співвласників квартири належить по 1/2 її частки.

Позивачем та його представником до суду не надано доказів стосовно того, ким порушено право позивача на виділ ідеальних часток у спільній сумісній власності, вказане право ніким не опорються. В обґрунтування позову позивач зазначила, що наявність спільної сумісної власності може у майбутньому вплинути на оформлення нею спадкового майна.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні відносини. В судовому порядку можуть бути захищено лише порушене право, суд не розглядає спори на майбутнє.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У суду відсутні підстави вважати вимоги позивача обґрунтованими і тому, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, в порядку ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 60, 70 СК України, ст. 355, 368, 370 ЦК України, ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_1 . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Ваврушак