Справа № 209/1720/17
Провадження № 2/209/1133/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2017 року м. Кам′янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участю секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно на час його навчання до 25.01.2019 року та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року. Від шлюбних відносин вони мають сина, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка мешкає разом із нею та знаходяться на її утриманні. З літа 2015 року вони з сином проживають окремо від чоловіка, мають окремий бюджет, не підтримують подружні стосунки. До досягнення сином повноліття відповідач надавав періодичну незначну допомогу на матеріальне забезпечення дитини. Аліменти на утримання неповнолітнього сина з ОСОБА_2 в судовому порядку не були стягнуті. ОСОБА_3 є студентом КВНЗ "Кам'янський медичний коледж", форма навчання вечіпняє відділення (бюджет), термін навчання 25.01.2019 року, стипендії він не отримує, так як вечірня форма навчання не передбачає виплату стипендії. Позивач працює у КЗ "Дніпродзержинська станція швидкої медичної допомоги" Дніпропетровської обласної ради" на посаді молодша медична сестра, її середня заробітна плата складає 3799,00 гривень. Матеріальне утримання сина повіністю відбувається за рахунок позивача. Після досягнення сином повноліття, відповідач не надає йому матеріальної допомоги. Матерільне забезпечення позивача не дає можливості одноособово матеріально утримувати сина, який продовжує навчання. Відповідач працює ПрАТ "Оріль-Лідер", його заробіна плата позивачу не відома. Зазначає, що ОСОБА_2 нікому не сплачує за рішенням суду аліменти на утримання, його мати має самостійний дохід, а батько помер. Відповідач має задовільний стан здоров'я.

Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, збільшивши їх розмір, просила стягувати з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на час його навчання до 25.01.2019 року .

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, збільшені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

При вирішенні справи, суд враховує те, що кожна сторона має право розпоряджатись своїми процесуальними правами на власний розсуд, в тому числі і в частині визнання позову.

При цьому, ч.1 ст.174 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Частиною 4 ст.174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони з 28 жовтня 1995 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Лобойківської с/Ради Петриківського району Дніпропетровської області, запис за №23 (а.с.8).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком третьої особи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження, запис за №238 від 03 квітня 1998 року (а.с.8).

Повнолітній ОСОБА_3 є студентом Кам'янського медичного коледжу третього курсу по спеціальності сестринська справа на вечірній формі навчання, зарахований 01.09.2015 року, навчання закінчується 25.01.2019 року, що підтверджується довідкою №307 від 20.06.2017 року (а.с.10).

Згідно довідки про доходи з вересня 2015 року по травень 2017 року студент ОСОБА_3 стипендію не отримує (а.с.11).

ОСОБА_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сімї №1/15125 від 29.06.2017 року (а.с.9)

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 отримала загальний дохід за період з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року в розмірі 22796,19 гривень (а.с.12).

Як зазначено позивачем в позові, відповідач працює в ПрАТ «Оріль-Лідер», розмір отриманого ним прибутку позивачу невідомі, відповідач не надає сину матеріальної допомоги на навчання.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача має бути стягнуті аліменти на весь час навчання третьої особи, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років, починаючи з дня звернення позивача до суду.

Таким чином, суд вважає встановленим, що позивач ОСОБА_1 має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який потребує у звязку з цим матеріальної допомоги та відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює, має стабільний прибуток, по іншим виконавчим листам стягнень немає.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов'язку щодо утримання дитини обох батьків, матеріальний стан батька, відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, тому вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим.

Виходячи з обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Абзацом 4 п.48 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем наданий суду договір від 03 липня 2017 року, укладений між адвокатом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про надання правової допомоги у вигляді оформлення позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання в Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська. Надана також довідка про вартість правової допомоги у розмірі 500,00 гривень. З наданих позивачем документів не вбачається розрахунку витрат на правову допомогу, не є такі документи доказом оплати відповідних сум, тому це є підставою для відмови у стягненні таких витрат з відповідача.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 гривень на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 199 СК України, ст.ст. 3, 10, 57, 61, 88, 158, 169, 174, 212- 214, 367 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 липня 2017 року до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років, тобто до 25 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (інші відомості суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов