УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного підприємства «Світлана-2000», приватного підприємства «Феміда» про стягнення боргу, за касаційною скаргою приватного підприємства «Світлана-2000» на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила стягнути солідарно з ОСОБА_5 та приватного підприємства «Світлана-2000» (далі - ПП «Світлана - 2000») заборгованість за договором позики у розмірі 4 483 500 грн та солідарно з ОСОБА_5 та приватного підприємства «Феміда» (далі - ПП «Феміда») - 1 921 500 грн.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилалася на те, що 22 січня 2014 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_5 отримала в борг 250 000,00 доларів США з кінцевим строком повернення не пізніше 31 грудня 2015 року.

Цього ж дня на забезпечення належного виконання зобов'язань за вказаним договором позики між ОСОБА_4, ПП «Світлана-2000» та ПП «Феміда» було укладено окремі договори поруки, при цьому відповідальність ПП «Світлана-2000» перед ОСОБА_4 обмежувалася сумою у розмірі 175 000,00 доларів США, а відповідальність ПП «Феміда» - у розмірі 75 000,00 доларів США.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку із чим виникла заборгованість у загальному розмірі 6 405 000 грн, що еквівалентно 250 000,00 доларів США, ОСОБА_4 просила задовольнити позов у повному обсязі.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ПП «Світлана - 2000» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 4 343 500 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ПП «Феміда» на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 22 січня 2014 року у розмірі 1 861 500 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня

2016 року апеляційну скаргу ПП «Світлана - 2000» відхилено, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПП «Світлана - 2000», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, частково задовольняючи позов, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що відповідачкою ОСОБА_5 неналежним чином виконувалися зобов'язання за договором позики від 22 січня 2014 року, виконання яких було забезпечено окремими договорами поруки з ПП «Світлана - 2000» та ПП «Феміда», при цьому відповідальність ПП «Світлана-2000» перед ОСОБА_4 обмежувалася сумою у розмірі 175 000,00 доларів США, а відповідальність ПП «Феміда» - у розмірі 75 000,00 доларів США, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з ОСОБА_5 та ПП «Світлана - 2000» на користь ОСОБА_4 4 343 500 грн і солідарно з ОСОБА_5 та ПП «Феміда» - 1 861 500 грн, тобто виходячи з курсу іноземної валюти до гривні, встановленого Національним банком України на час ухвалення рішення.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного підприємства «Світлана-2000» відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана