Справа № 469/923/16-ц
Р і ш е н н я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року Березанський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючої - судді - Старчеус О.П.

при секретарі - Дарї О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Березанка цивільну справу за позовом керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Керівник Миколаївської місцевої прокуратури №1 15 серпня 2016 року звернувся до Березанського районного суду з зазначеним позовом, у якому просив :

-визнати незаконним та скасувати пункт 3 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №28 від 19 вересня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області;

-визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №25 від 14 грудня 2012 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення відведеної у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0004 в межах території населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області на землю для ведення садівництва;

-визнати недійсним виданий 29.12.2012 року відділом Держкомзему у Березанському районі ОСОБА_1 державний акт серії ЯО № 303869 на право власності на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер :12:055:0004 в с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01278;

-на підставі ч.3 ст.388 ЦК України витребувати від ОСОБА_2 у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації вказану земельну ділянку нормативною грошовою оцінкою 13710,12 грн..

Як зазначено у позовній заяві, пунктом 3 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №28 від 19.09.2012 року затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с. Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району. Миколаївської області. державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку ОСОБА_1 не видавався.

У подальшому, пунктом 1 рішення Коблівської сільсьської ради №25 від 14.12.2012 року затверджено проект із землеустрою щодо зміни цільового призначення вищезазначеної земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства на індивідуальне садівництво, на підставі чого відділом Держкомзему у Березанському районі 29.12.2012р. ОСОБА_1 видано державний акт ЯО №303896 на право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0004.

За договором купівлі-продажу №163 від 17.03.2016 року вказану земельну ділянку відчужено на користь ОСОБА_2, право власності якого на земельну ділянку зареєстровано 23.03.2016 року, про що у Державному реєстрі речових право на нерухоме майно вчинено запис №28888519.

Прокурор вважає, що вказані вище рішення Коблівської сільської ради прийнято з порушенням вимог законодавства, у звязку з чим підлягають визнанню незаконними та скасуванню, оскільки надана відповідачу ОСОБА_1 земельна ділянка належала до земель державної власності (державного лісового фонду), перебувала у постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ (раніше Очаківське державне лісомисливське господарство) квартал 34 виділу 2 урочища Коблево Березанського лісництва, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_1 незаконно, без вилучення у землекористувача, поза волею належного власника - держави в особі Березанської райдержадміністрації, до повноважень якої ч.5 ст.149 ЗК України віднесено вилучення земельних ділянок державної власності, без погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення органом лісового господарства та органом охорони навколишнього природного середовища, усупереч встановленому мораторію на вилучення земель земельних ділянок лісогосподарського призначення, без проходження державної експертизи землевпорядної документації.

Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги Чорного моря на відстані 650-660 метрів від урізу води, а тому, відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 ЗК України, може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей, до яких не відноситься ведення особистого селянського господарства; при наданні у власність відповідачці ОСОБА_1 спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства порушено також обмеження будівництва у межах прибережної захисної смуги, встановлені ст.90 Водного кодексу України та ст.62 ЗК України. При прийнятті Коблівською сільською радою рішень про надання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також зміни її цільового призначення, допущено порушення законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил. У звязку з незаконністю оскаржуваних рішень Коблівської сільської ради прокурор просив визнати недійсним та скасувати виданий на їх підставі державний акт на право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, а також на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України витребувати земельну ділянку у добросовісного набувача ОСОБА_2 на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації.

Прокурор у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представники Березанської районної державної адміністрації, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області та відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися та не повідомили про причину своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи - ДП Очаківське лісомисливське господарство в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

У порядку адміністративного судочинства, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, розглядаються справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Спір у справі, що розглядається, стосується права власності фізичної особи на земельну ділянку, тобто цивільного права, що виникло із земельних відносин, а тому не є публічно-правовим; порядок розгляду цього спору визначається ЦПК України.

Зазначена правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України щодо віднесення спорів щодо правомірності набуття права власності на земельні ділянки до цивільної (господарської) юрисдикції, викладеної у постанові ВСУ № 21-281а16 від 30 березня 2016 року, яка, відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, є обовязковою для врахування судами.

Пунктом 3 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області ХХ сесії 6 скликання № 28 від 19 вересня 2012 року Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства відповідачці ОСОБА_1 надано земельну ділянку площею 2 га (сільськогосподарських земель, пасовища) для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування, в межах території населеного пункту с.Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (а.с.15).

У подальшому пунктом 1 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №25 від 14 грудня 2012 року Про затвердження проектів із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, що перебувають у власності громадян затверджено проекти із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок, що перебувають у власності громадян України (для ведення особистого селянського господарства та індивідуального дачного будівництва) в межах населеного пункту с.Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, у тому числі цільове призначення належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (пасовище), змінено на індивідуальне садівництво (а.с.19).

29 грудня 2012 року на підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 видано державний акт серії ЯО № 303896 на право власності на вказану земельну ділянку, кадастровий номер :12:055:0004, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01278 (а.с.25).

17 березня 2016 року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №163 ОСОБА_1 продала вказану земельну ділянку відповідачу ОСОБА_2 (а.с.29).

Зазначені обставини також підтверджені інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.29), експлікацією земельних угідь (а.с.21-22), витягом з поземельної книги (а.с.26-28), повідомленням Держгеокадастру у Миколаївській області (а.с.34).

З повідомлень ДП Очаківське ЛМГ та Державного агентства лісових ресурсів України з фрагментом кадастрової карти України, надана відповідачці ОСОБА_1 у власність земельна ділянка розташована на землях Держлісфонду, що знаходилися в постійному користуванні ДП Очаківське ЛМГ в урочище Коблево Березанського лісництва у кварталі 34, виділ 2, та перебувала у державній власності (а.с.30-33).

За даними Національної кадастрової системи, спірна земельна ділянка знаходиться на відстані від урізу води Чорного моря до північної межі - 930-940 метрів та південої межі - 650-660 метрів (а.с.34), що узгоджується з матеріалами експлікації земельних угідь (а.с.21-22).

Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб; районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства, будівництва обєктів, повязаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті, індивідуального дачного будівництва.

Відповідно до норм ч.5 ст.116 ЗК України (в редакції, що була чинною на момент прийняття розпоряджень), земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Всупереч зазначеним вимогам вилучення земельної ділянки з постійного користування ДП Очаківське ЛМГ не відбулося, заяви про відмову від права користування чи згоду на вилучення земельної ділянки ДП Очаківське ЛМГ не надавались (а.с.31).

На підставі ст.149 ЗК України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом; вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч.5 ст.149 ЗК України районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності (крім випадків, визначених частиною девятою цієї статті), які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі, інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції тощо) з урахуванням вимог частини восьмої цієї статті.

Сільські, селищні, міські ради вилучають земельні ділянки комунальної власності відповідних територіальних громад, які перебувають у постійному користуванні, для всіх потреб, крім особливо цінних земель, які вилучаються (викупляються) ними з урахуванням вимог статті 150 цього Кодексу (ч.3 ст.149 ЗК України).

Таким чином, оскільки спірна земельна ділянка на момент прийняття спірних рішень Коблівської сільської ради Березанського району перебувала у державній власності та знаходилась у межах с.Коблеве, на підставі ч.5 ст.149 ЗК України повноваження щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою належали Березанській районній державній адміністрації, а тому Коблівською сільською радою надано земельну ділянку у приватну власність відповідачці ОСОБА_1 поза волею належного власника.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 року №610-р Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок (далі - ділянки) Міністерству екології та природних ресурсів, Міністерству аграрної політики та продовольства, Міністерству оборони, Державному агентству лісових ресурсів та Державному агентству земельних ресурсів до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері заборонено приймати рішення про надання згоди на вилучення ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення, крім випадків, коли за умови обґрунтування неможливості реалізації альтернативних варіантів вирішення питання ділянки вилучаються і передаються у постійне користування та/або в оренду для будівництва, реконструкції та капітального ремонту залізничних ліній та автомобільних доріг загального користування; для розміщення кладовищ та за рішенням Кабінету Міністрів України - для: будівництва та обслуговування обєктів енергетичної інфраструктури (газо-, нафтопроводів, газових та нафтових терміналів, газових та нафтових свердловин, ліній електропередачі, електростанцій, електропідстанцій, розподільних пунктів, ядерних установок); видобування корисних копалин відповідно до спеціальних дозволів на користування надрами; облаштування державного кордону та будівництва пунктів пропуску через нього; забезпечення відбудови та функціонування монастирів на місцях їх історичного заснування; будівництва, реконструкції та капітального ремонту об'єктів, визначених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу; розміщення інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції; створення та забезпечення функціонування обєктів природно-заповідного фонду і виробничо-соціальних об'єктів, необхідних для ведення лісового господарства; розміщення інших обєктів, вилучення і надання ділянок для яких здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вилучення земель лісогосподарського призначення з передачею їх у власність громадян заборонено.

Згідно з ч.9 ст.118 ЗК України та ст.35 Закону України Про державну експертизу землевпорядної документації, лише позитивні висновки державної експертизи землевпорядної документації є підставою для прийняття органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування відповідного рішення. Реалізація заходів, передбачених документацією із землеустрою щодо обєктів обовязкової державної експертизи, без позитивних висновків державної експертизи забороняється.

Статтею 9 вказаного Закону встановлено обовязковість державної експертизи землевпорядчої документації для проектів землеустрою щодо відведення, зокрема, земель лісогосподарського призначення.

Разом з тим, як вбачається з повідомлення Держгеокадастру (а.с.34), проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для проведення державної експертизи не надходив.

Крім того, за положеннями ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів встановлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Відповідно до ст.ст.85,88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84 Земельного кодексу України, землі прибережних захисних смуг перебувають виключно у державній та комунальній власності і можуть надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Отже, надання земель прибережної захисної смуги уздовж моря у приватну власність законодавством не передбачено.

Як вбачається з фрагменту кадастрової карти України (а.с.33) та повідомлення відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області (а.с.34), відстань від урізу води Чорного моря до північної межі приблизно складає 930-940м та південної межі приблизно складає 650-660м., тобто, відповідно до зазначених норм законодавства, надана ОСОБА_1 у власність земельна ділянка знаходиться у межах прибережної захисної смуги Чорного моря та не може передаватися у приватну власність.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, зокрема, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення підлягає погодженню з органом лісового господарства, а земельної ділянки в межах прибережної захисної смуги з природоохоронним органом (ч.3 ст.186-1 ЗК України).

Як вбачається з матеріалів справи, проект землеустрою щодо вилучення, відведення або зміни цільового призначення земельної ділянки Миколаївським обласним управлінням лісового та мисливського господарства не погоджувався (а.с.35).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 19.09.2012 року № 28 в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для особистого селянського господарства суперечить зазначеним нормам законодавства, воно підлягає визнанню недійсним та скасуванню на підставі ч.10 ст.59 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

У звязку зі скасуванням вищезазначеного рішення є незаконним та підлягає скасуванню і рішення Коблівської сільської ради №25 від 14.12.2012 року в частині затвердження проекта землеустрою щодо зміни цільового призначення належної ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га (пасовище), на індивідуальне садівництво.

Одночасно із скасуванням незаконних рішень Коблівської сільської ради про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства з подальшою зміною цільового призначення на індивідуальне садівництво підлягає визнанню недійсним і документ, який посвідчує право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку.

Згідно з ч.3 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Про наявність правових підстав для витребування в добросовісного набувача в порядку ст.388 ЦК України спірної земельної ділянки, що належить до земель лісового фонду та яка на час прийняття незаконного рішення про її відчуження перебувала в державній власності і вибула з володіння власника держави поза його волею, зазначено в правовій позиції Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-99цс14.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги прокурора щодо витребування у відповідача ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, яка вибула з володіння держави незаконно, та повернення земельної ділянки на користь держави в особі Березанської районної державної адміністрації підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача сплачені ним судові витрати в рівних частках з кожного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство Очаківське лісомисливське господарство, про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати пункт 3 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №28 від 19 вересня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель, не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту с. Коблеве, Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №25 від 14 грудня 2012 року в частині затвердження проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером :12:055:0004 в межах населеного пункту с. Коблеве Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, відведеної у власність ОСОБА_1, з ведення особистого селянського господарства на ведення індивідуального садівництва.

Визнати недійсним виданий 29 грудня 2012 року відділом Держкомзему у Березанському районі ОСОБА_1 державний акт серії ЯО № 303896 щодо земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :12:055:0004 в с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01278.

Витребувати від ОСОБА_2 у власність держави в особі Березанської районної державної адміністрації земельну ділянку площею 2 га кадастровий номер :12:055:0004 нормативною грошовою оцінкою 13710,12 грн., розташовану в с. Коблеве у межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області.

Стягнути з Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь прокуратури Миколаївської області (р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) судовий збір в сумі по 2067,00 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: