Справа № 466/3785/16 Головуючий у 1 інстанції: Добош Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1206/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря: Іванової О.О.,

з участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 рокуу справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, виключення з акту опису; за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про повернення автомобіля для переоформлення,-

встановила:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, ОСОБА_8, про визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання права власності на автомобіль та зняття арешту, виключення з акту опису.

Відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, про повернення автомобіля для переоформлення.

Скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 3 жовтня 2016 року.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_4 В апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування судом обставин справи. Просить рішення суду в частині відмови в задоволенні його позову скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що26 листопада 2011 року придбав транспортний засіб марки CHEVROLET модель Lacetti NF 193, 2006 року випуску, який належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказує, що згідно розписки ОСОБА_9 отримав від нього кошти в сумі 9 400 доларів США, що еквівалентно 75 103, 18 грн. Стверджує, що йому передано ключі та свідоцтво про реєстрацію. Згідно постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ на майно ОСОБА_6, в тому числі і на спірний автомобіль, накладено арешт.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що ОСОБА_6 є власником автомобіля марки CHEVROLET модель Lacetti NF 193, тип транспортного засобу - легковий седан-В, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) KL1NF193Е6К463720 Y6DNF193Е6К463720 реєстраційний номер ВС 9227АP, що підтерджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВСС110505, довідкою №31/13-46412500 від 9 серпня 2016 року територіального сервісного центру № 4641.

4 жовтня 2011 року ОСОБА_6 було оформлено довіреність, якою уповноважено ОСОБА_7 або ОСОБА_10, розпоряджатися (продати, обміняли, передати в оренду, найм, позичку, тощо) зазначений транспортний засіб. Дана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_11 та зареєстрована в реєстрі за № 1272.

26 листопада 2011 року ОСОБА_7 написав розписку, в якій зазначив, що отримав від ОСОБА_4 кошти в сумі 9 400 доларів США за спірний автомобіль. Розписка містить підпис ОСОБА_7

З матеріалів справи, а саме з постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 25 грудня 2014 pоку, вбачається що при примусовому виконанні рішення Залізничного районного суду м. Львова про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 79 369,04 грн. відшкодування майнової шкоди на все майно, що належить боржнику, накладено арешт. Відповідно до акту опису та арешту майна від 6 травня 2015 року зазначений транспортний засіб, технічний НОМЕР_1, ключі від автомобіля описано і накладено арешт на дане майно та передано па відповідальне зберігання ОСОБА_12

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 3 ч.1 ст. 208 ЦПК України передбачено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподатеованого мінімуму доходів громадян належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, повязаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Порядок набуття права власності на автомобіль встановлений Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 7 вересня 1998 року (із змінами та доповненнями).

Пунктами 7, 8 Порядку передбачено, що однією з умов відчуження транспортного засобу є зняття його з обліку в уповноваженому органі МВС.

Відповідно до п. 40. Порядку - зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду у підрозділах Державтоінспекції (станом на момент укладення розписки) в сервісному центрі МВС (станом на момент звернення до суду ) на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного або приватного виконавця або рішення суду.

Пунктом 43 Порядку передбачено якщо транспортний засіб знімається з обліку у зв'язку із його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію робиться відмітка про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації.

Отже, набуття права власності на автомобіль здійснюється при наявності договору купівлі-продажу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з відміткою уповноваженого органу МВС про зняття цього засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в уповноваженому підрозділі МВС.

З матеріалів справи вбачається, що в період надання розписки представником за довіреністю ОСОБА_7 від ОСОБА_13 спірний авломобіль не був знятий з обліку, в уповноваженому органі МВС та до цього часу зареєстрований за ОСОБА_6

Беручи до уваги вищезазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання укладеним договору купівлі-продажу транспортного засобу на підставі розписки.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що при оформленні розписки від 26 листопада 2011 року автомобіль марки CHEVROLET модель Lacetti NF 193, тип транспортного засобу - легковий седан-В, рік випуску 2006, номер шасі (кузова, рами) KL1NF193Е6К463720 Y6DNF193Е6К463720 реєстраційний номер ВС 9227АP, з обліку не був знятий, а тому визнати право власності за ОСОБА_4 на вищевказаний автомобіль в судовому порядку виключається.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 року із змінами «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами на визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

Є встановленим, що позивач ОСОБА_4 не є власником автомобіля, на який накладено арешт.

Позивач ОСОБА_4 не довів обставини, на які посилалися як на підставу своїх позовних вимог, а тому судом першої інстанції вірно відмовлено в задоволенні позову.

Згідно листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 15 серпня 2016 року №В-4/16/21587 ОСОБА_8 повідомлено, що згідно протоколу №190641 від 13 серпня 2016 року повторні (треті) електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна, а саме спірного транспортного засобу не відбулися та запропоновано вирішити питання щодо залишення за ОСОБА_8 нереалізованого майна.

Відповідно до п. 1,4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зоерігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додасться копія акта опису майна.

Відповідно до п. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» майно передається стягувану за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

На підставі аналізу наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_8

З такими висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

В решті рішення не оскаржується і не переглядається.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1, ст.307, ст.ст. 308, 313, ч.1 п.1 ст.314, ст.315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 листопада 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді