Справа №568/617/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Саган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення йому додаткового тримісячного строку достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його баби ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_4 позов підтримали, звернулися до суду із письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність (а.с.33,37).

Відповідач по справі ОСОБА_2 позов визнала повністю, просить його розглядати у її відсутність (а.с. 30).

Вважаючи на норми ч.2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, які надають право особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та їх представників.

Під час розгляду справи по суті 14.09.2017 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 позов підтримав із підстав, вказаних у заяві, та просить його задовільнити. Представник позивача суду пояснив, що 08.07.2016 року в селі Іванівка Радивилівського району померла баба позивача ОСОБА_3. За життя ОСОБА_3 написала заповіт, у якому заповіла позивачу частину свого майна. Позивач пропустив строки прийняття спадщини( шість місяців після смерті спадкодавця), у звязку із тим, що не знав про наявність заповіту. В нотаріальних органах ОСОБА_1 відмовили у прийнятті заяви про прийняття спадщини. Відповідачка ОСОБА_2, як спадкоємиця на іншу частину майна ОСОБА_3, не надала нотаріусу заяву про допуск його до спадкування даного майна. Особи, які мають право на обовязкову частку на спадкове майно, відмовилися його приймати.

Причиною пропущення строків прийняття спадщини, адвокат вважає необізнаність позивача із наявністю заповіту та ухилення іншої спадкоємиці від допуску ОСОБА_1 до спадкування. В разі задоволення позову, представник позивача просить не стягувати із відповідача понесені судові витрати по справі.

Обєктивно оцінивши подані письмові докази по справі, взявши до уваги пояснення позивачки та позицію відповідача суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Норми ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України вказують на те, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 190260 від 12.07.2016 року та довідки органів місцевого самоврядування, в селі Іванівка Радивилівського району Рівненської області 08.07. 2016 року померла громадянка ОСОБА_3, яка проживала самотньою (а.с.6,14).

Відповідно до копії заповіту від 22.12.2011 року, за життя ОСОБА_3 заповіла належну їй земельну ділянку позивачу ОСОБА_1В.(а.с.7,10).

12.08.2016 року до майна померлої ОСОБА_3 була відкрита спадкова справа (а.с.9).

14.06.2017 року приватним нотаріусом було видано відповідачці ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину майна ОСОБА_3Ф.(а.с.17).

Дочки померлої ОСОБА_3 громадянки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від спадкування майна матері, направивши до нотаріуса відповідні письмові заяви (а.с.11,12).

Позивачу ОСОБА_1 14.07.2017 року було відмовлено нотарусом у прийнятті заяви щодо спадкування майна ОСОБА_3 за заповітом (а.с.15,16).

На підставі норм ст.ст.1220,1270 Цивільного кодексу України, які регулюють час відкриття спадщини та строки її прийняття, вважаючи на те, що ОСОБА_3 померла 08.07. 2016 року (а. с. 6), суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємиць за заповітом, на момент звернення із заявою 14.07.2017 року до нотаріуса, пропустив встановлений законодавством строк у шість місяців для прийняття спадщини своєї баби з часу її відкриття. Строк для прийняття позивачем спадщини померлої ОСОБА_3 закінчився 08.01.2017 року.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, відповідно до ст.ст. 2,8 Цивільного процесуального кодексу України, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Відповідно до ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви.

У пункті №24 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» вказано про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,

суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття

спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є

причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними

труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Встановлені судом обставини щодо необізнаності позивача ОСОБА_1 про наявність заповіту ОСОБА_3 відносно нього є обєктивними і виступають поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини померлої. При цьому, суд бере до уваги позицію відповідача по справі ОСОБА_2, яка не заперечує щодо визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини ОСОБА_3Ф.(а.с. 30).

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 і визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з нормами ст.ст.79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, які складаються з судового збору та витрат , повязаних з розглядом справи.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 просить суд не стягувати з відповідача судові витрати по справі, в разі задоволення позовних вимог.

Вважаючи на норми ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України щодо принципу диспозитивності цивільного судочинства (розпорядження особами, які беруть участь у справі, своїми правами на власний розсуд), суд не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 174, 212-215, 218 Цивільного процесуального України, ст.ст. 8, 10, 15, 1272 Цивільного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовільнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцю за заповітом, додатковий трьохмісячний строк для подання ним заяви щодо прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті його баби громадянки ОСОБА_3, яка померла 08.07.2016 року в селі Іванівка Радивилівського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обовязки до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Мельник