Справа: 164/1560/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 березня 2017 року. ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Матвійчук Н.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, який обґрунтував тим, що 17 грудня 1984 року Маничською сільської радою Зерноградського району Ростовської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис № 35. Однак спільне життя з відповідачем виявилося невдалим, на даний час фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Неповнолітніх дітей у подружжя немає, однак ОСОБА_3 заперечує щодо розірвання шлюбу в добровільному порядку. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати.

В даному судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити із наведених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що просить розірвати шлюб між нею та позивачем. Беручи до уваги вимоги ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд даного позову у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 1984 року, який зареєстровано Маничською сільською радою Зерноградського району Ростовської області, актовий запис № 35, та видано свідоцтво про шлюб серії ІІІ-АН № 380300 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них повнолітні діти.

Спільне подружнє життя сторін не склалося, вони на даний час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 цього ж Кодексу визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Щодо поданого ОСОБА_3 заперечення на позовну заяву, де вона, крім розірвання шлюбу, просить також: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду; викликати та допитати у якості свідка ОСОБА_4; судові витрати покласти на позивача; розірвання шлюбу за рішенням суду видати з вини ОСОБА_2, то суд вважає доцільним зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Право на звернення до суду реалізується особою у порядку, встановленому ЦПК України. Цей порядок передбачає дотримання позивачем, насамперед, вимог щодо форми позовної заяви.

Главою 2 ЦПК України, зокрема ст. ст. 119-120, встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, подання копії та доданих до неї документів, сплати судового збору.

А тому, беручи до уваги вищевикладене та норми ст. 11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, судом було розглянуто спір в межах позову ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що не позбавляє в подальшому ОСОБА_3 звернутися до суду за захистом своїх прав, дотримавшись вимог ЦПК України.

На підставі статей 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 12, 60, 169, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між подружжям ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 17 грудня 1984 року Маничською сільською радою Зерноградського району Ростовської області, актовий запис № 35, - розірвати.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська