РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2017 м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Шимчика Р.В.,.

при секретареві - Піддубняк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що в березні 2014 року до нього звернувся ОСОБА_3 з пропозицією придбати у нього житловий будинок з надвірними спорудами, отриманий ним у спадок від своїх батьків, який знаходиться в с. Вороне Жашківського району Черкаської області.

На вказаний будинок були відсутні правовстановлюючі документи, а тому позивач допомагав ОСОБА_3 оформленні на нього відповідної документації.

Після отримання правовстановлюючих документів на будинок позивач звернувся до ОСОБА_3 з метою обговорення ціни на вищевказаний будинок. Обговорена ціна складала 35 000 гривень. Оскільки ОСОБА_1 не мав всієї суми для сплати вартості будинку, сторони домовилися зустрітися через деякий час.

Так як ОСОБА_3 тривалий час знаходився в зоні антитерористичної операції, а тому сторони знову зустрілися в грудні 2014 року, коли той приїхав у відпустку.

При зустрічі ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 25 000 гривень як часткову оплату за будинок, який в свою чергу передав позивачу всі правовстановлюючі документи на будинок, а саме: технічний паспорт, рішення суду та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також написав і передав ОСОБА_1 розписку про отримання ним грошових коштів в розмірі 25 000 гривень в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яку було посвідчену у Вороненській сільській раді Жашківського району. Також, ОСОБА_3 передав ОСОБА_3 ключі від вказаного житлового будинку.

В звязку з тим, що позивач з ОСОБА_3 повністю не розрахувався за будинок, останній пообіцяв нотаріально оформити договір купівлі-продажу після здійснення повної оплати за проданий будинок.

23 квітня 2016 рокуОСОБА_2 помер, не оформивши належним чином право позивача на житловий будинок, за який отримав 25 000 гривень.

На даний час про своє право на вищевказаний будинок заявив син померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який є єдиним спадкоємцем майна померлого, а тому позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_6, - позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що сторони досягли згоди щодо купівлі-продажу житлового будинку, про свідчить часткова оплата вартості за вказаний будинок і мали намір в найближчому майбутньому укласти договір купівлі-продажу. Проте, раптова смерть ОСОБА_2 унеможливила нотаріально оформити даний договір.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7, - заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що на час укладення договорів купівлі-продажу до 31.12.2014р. вказані договори не підлягали визнанню дійсними ні при яких умовах, оскільки положення ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210 та 640 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними та не створюють прав та обовязків для сторін.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 22 квітня 2014 року за ОСОБА_3 було визнано право власності як за спадкоємцем в порядку спадкування на житловий будинок та господарські будівлі, який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 39 в с. Вороне Жашківського району Черкаської області.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 21273787 від 06.05.2014р. вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрував своє право на житловий будинок та господарські будівлі, який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 39 в с. Вороне Жашківського району Черкаської області у формі приватної власності.

На підставі розписки від 20 грудня 2014 року судом установлено, що в присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та сільського голови ОСОБА_8, ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 39 в с. Вороне Жашківського району Черкаської області, загальною вартістю 35 000 гривень. Від громадянина ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_10 отримав 25 000 гривень.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 23 квітня 2016 року помер, актовий запис про смерть № 7033 від 04.05.2016р., зареєстрований відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_11 територіального управління юстиції в м. Києві.

В листі-відповіді № 1837 від 28 березня 2017 року приватний нотаріус Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 повідомляє, що після смерті ОСОБА_3, який помер 23 квітня 2016 року, було заведено спадкову справу №105/2016 на підставі заяв спадкоємців: ОСОБА_13, 21.11.1974р.н. за заповітом, та ОСОБА_2 сина спадкодавця.

Свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно не видавалися, про що повідомляється в листі-відповіді приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Черкаської області ОСОБА_12 від 05.04.2017р. № 1927.

Відповідно ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Ч. 1 ст. 206 Цивільного кодексу України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

У ч. 3 ст. 206 Цивільного кодексу України передбачено, що правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Відповідно до частини 2 статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За змістом статті 210, частини третьої статті 640 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) чітко визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності з правовою позицією Пленумів Верховного Суду України, викладеною у Постановах №9 від 06 листопада 2009 року та 30 січня 2013 року, - «вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною третьою статті 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін. Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України».

Статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості суперечить чинному на момент виникнення спірних правовідносин законодавству, оскільки такий правочин мав би бути обов'язково укладений у письмові формі, посвідчений нотаріально та зареєстрований в державному реєстрі.

ОСОБА_1 не надав суду належних письмових доказів. Розписка, надана позивачем не може бути визнана договором купівлі-продажу, оскільки не була нотаріально посвідчена, а є лише письмовим доказом виникнення боргових зобовязань.

Оскільки договір про купівлю-продаж житлового будинку,який знаходиться за адресою: вул. Набережна, 39 в с. Вороне Жашківського району Черкаської області, був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в усній формі, суд вважає, що такий договір не є укладеним і не створює прав та обов'язків для сторін, а тому й не може бути визнаний дійсним.

На підставі викладеного та керуючись Постановами Пленумів Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року та 30 січня 2013 року, ст. 11, ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1,3 ст. 206, ст. 210, ч. 2 ст. 220, ст. 640, ч. 1 ст. 655, ст. 657Цивільного кодексу України, ст.ст. 60, 64, 212-215 Цивільного процесуального України, суд

ВИРІШИВ :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу укладеним та визнання права власності на житловий будинок, відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду Черкаської області через Жашківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: Роман Васильович Шимчик