ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4417/16-ц
Провадження № 2/210/477/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Чайкіної О.В., за участю секретаря Куксенко О.В.
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та квартирного обліку,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_2звернулася до суду з вищеназваним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона зареєстрована та мешкає в квартирі АДРЕСА_1, основним квартиронаймачем якої був покійний батько позивача, ОСОБА_4, померлий 23 червня 2016 року. Вказана квартира перебуває в комунальній власності, її отримав батько позивача, як такий що потребував поліпшення житлових умов, але відповідний ордер був втрачений. Підтвердженням цьому є Довідка від 07.09.2016 р. з КП «Житлово - експлуатаційної організації № 8» про відсутність ордеру та Виписка з фінансово - особового рахунку № 81283488 від 07.09.2016 р.. видана також КП «Житлово - експлуатаційної організації № 8», в якій зазначено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в комунальній власності, ордер відсутній. В зазначеній квартирі ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_5, було зареєстровано як членів родини батька До смерті батька позивача та після неї в цій квартирі фактично проживали втрьох: батько - ОСОБА_4, ОСОБА_2, та її неповнолітній син - ОСОБА_5, а ОСОБА_3 - відповідач по справі, була лише зареєстрована. Після смерті батька позивач, відповідно до норм ст. 106 ЖК України, стала основним квартиронаймачем, веде господарство, сплачує рахунки за квартиру. Вже тривалий час, а саме близько десяти років, відповідач по справі не проживає у зазначеній квартирі, а останні два роки не з'являється взагалі, місце її мешкання позивачу невідомо. Відповідач не сплачує комунальних послуг та не бере участі в утриманні квартири. Однак, для вчинення певних правочинів (укласти окремий договір найму житлового приміщення, відкрити на моє імя окремий особовий рахунок чи провести приватизацію житла) щодо квартири для забезпечення власних потреб, необхідна згода проживаючих в ній осіб, що на теперішній час неможливо, позивач просить визнати ОСОБА_3 особою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В судовому засіданні позивач не була присутня, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за останнім відомим місцем проживання. Тому суд розглядає справу у відсутність відповідача з ухваленням заочного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про скалад сімї та реєстрацію від 06 вересня 2016 року за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та неповнолітній син позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7).
Згідно з рішенням Дзержинської районної ради народних депутатів виконавчий комітет від 10.12.1993 року за № 613 змінено договори найму житлових приміщень, Житлово-комунальне підприємство «Будівельник»: з ОСОБА_6, двокімнатна квартира № 31 житловою площею 32,42 кв. м. в будинку № 28 по вулиці Нахімова на ОСОБА_7, склад сімї два чоловіки.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 батько позивача ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серіїІ-КИ № 327821 від 02.07.1973 року).
Судом встановлено, що ОСОБА_7 помер 23 червня 2016 року, свідоцтво про смерть серії І-КИ № 703964 від 20.07.2016 року (а.с.4).
Відповідно до акту, складеного мешканцями будинку № 28 по вул. Нахімова в Металургійному (Дзержинському) районі міста ОСОБА_1, засвідченого ТОВ "Сіті-Сервіс-КР") відповідач у справі ОСОБА_3не мешкає в квартирі, в якій вона має місце реєстрації більше ніж 10 років.
Статтею 15 ЦК України у частині 1 визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до абз. 1 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Суд може продовжити пропущений строк у разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо).
Відповідно до ст. 106 Житлового Кодексу України вказано, що члени сімї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на жиле приміщення.
Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Відповідно до ст.. 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сімї наймача, які проживають разом з ним, користується нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення.
Відповідно до ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право (ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.
Таким чином відповідач понад встановлений законом термін без поважних причин не проживає в спірній квартирі, із заявами до уповноважених органів про причини своєї відсутності не звертався, обовязки по сплаті комунальних послуг не несе. Поважні причини відсутності відповідача в спірній квартирі понад встановлені строки судом не встановлено.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, само по собі рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у відповідності до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для подальшого зняття останнього з реєстрації в цьому приміщенні.
При цьому, у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК).
З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин справи, суд оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2знайшли своє доведення в судовому засіданні, з підстав викладених вище, а тому підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України відповідно до якої, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з Відповідача слід стягнути на користь Позивача судові витрати сплачені за подання позову, а саме в розмірі 551,20 грн. (ст. 79 ЦПК).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.15, 60, 88 ч.1, 212, 215-218, 223-230, 294 ЦПК України, ст.ст. 29, 30, 41, 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та квартирного обліку - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, особою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 31 у будинку 28 по вулиці Нахімова в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 551,20 грн., на користь ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, місце реєстрації: м. Кривий Ріг, вул. Нахімова, кв. 31, буд. 28.
Рішення суду є підставою для зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4,зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Чайкіна