Справа № 219/9709/16-ц
Провадження № 2/219/194/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 березня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Кудла Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визання права користування житловим приміщенням, -
до суду звернулися ОСОБА_1., що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ОСОБА_3 з позовною заявою, згідно якої просять визнати за ними право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_8 Вказують, що ОСОБА_1 з 29.04.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 11.05.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач разом з дітьми проживають за адресою: АДРЕСА_9 з 2004 року без реєстрації. Зазначена квартира належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року. Відповідач обіцяв зареєструвати її з дітьми в зазначеній квартирі, але в 2015 року він поїхав до Росії для працевлаштування, там і залишився. На даний час вона з дітьми продовжує проживати в квартирі, відповідач згоду на реєстрацію надати відмовляється, наполягає, щоб вона разом з дітьми зібрала речі та залишила квартиру, бо має намір здавати квартиру в оренду іншим особам. В зазначеній квартирі знаходяться їх особисті речі, меблі, побутова техніка, сантехніка, які були придбані в період шлюбу. Позивач вказує, що вона здійснює оплату за комунальні послуги та утримує квартиру в належному стані. Вважає, що невизнання відповідачем їх права на проживання порушує їх права, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування житлом відповідно до закону.
Відповідач ОСОБА_4 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Представник третьої особи - управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала та не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.113).
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до акту про проживання від 11.01.2016 року, складеного головою квартального комітету № 22, згідно домової книги в будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Фактично в будинку проживає сім'я з чотирьох осіб : ОСОБА_4, 1976 р. н. - чоловік, ОСОБА_1 , 1977 р. н.- жінка, ОСОБА_3, 1998 р. н. - син, ОСОБА_2, 2007 р. н. -донька. Сім'я проживає з листопада 2004 року по теперішній час, в будинку знаходяться особисті речі всіх членів сім'ї, крім речей ОСОБА_4, що підтверджують сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.5, 82).
Згідно акту про не проживання від 22.09.2015 року, виданої головою квартального комітету №22 та головою комітету мікрорайона «Цветмет», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_10, її чоловік ОСОБА_4 виїхав з будинку, забрав частково особисті речі в травні 2015 року та по теперішній час не з'являвся, за зазначеною адресою не проживає, що підтверджують сусіди ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.7, 83).
Відповідно до довідки про склад сім'ї від 11.01.2016 року, виданої головою квартального комітету № 22 за адресою: АДРЕСА_2 проживають без реєстрації: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 - мати, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 - син, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 - донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9 - батько, зареєстрований за зазначеною адресою (а.с.8,80).
Згідно свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, серія НОМЕР_1, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 року, її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис № 602 (а.с.9).
Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, серія НОМЕР_2, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_13 року, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_8, про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 167 (а.с.10).
Згідно довідок №3798 від 23.09.2016 року, № 277 від 25.01.2016 року, № 4037 выд 23.12.2016 року про склад сім'ї від 23.09.2016 року, виданої ПП «Будинок плюс», за адресою: м .Бахмут, АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_9 - власник житла, ОСОБА_1- донька, ОСОБА_3 - внук, ОСОБА_2 - внучка (а.с.11,.86,87).
Відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.05.2016 року, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був розірваний (а.с.12).
Згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 80230499 від 13.02.2017 року, власником квартири АДРЕСА_4 є ОСОБА_4 на праві свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року (а.с.13).
Відповідно до квитанцій в 2015 -2016 році проведена оплата за комунальні послуги з газопостачання, водопостачання, електроенергію за адресою: АДРЕСА_11, особові рахунки відкриті на ОСОБА_4 (а.с.14-19,92-103).
Згідно довідки від 11.01.2016 року, виданої головою квартального комітету №22, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстрований ОСОБА_4, фактично проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, що підтверджують сусіди ОСОБА_10, ОСОБА_6 (а.с.84).
Відповідно до довідки КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_6 є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17.08.2005 року (а.с.109).
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що він проживає по одній вулиці з сім'єю ОСОБА_4, є сусідом, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 разом з дітьми проживали АДРЕСА_12 з 2004 року, на теперішній час в зазначеному будинку проживає ОСОБА_1 з дітьми, де зараз ОСОБА_4 йому невідомо.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що вона була сусідкою ОСОБА_1 до червня 2016 року, постійно бачила ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , вони проживали разом з дітьми з 2004 року. Зі слів ОСОБА_1 їй відомо, що ОСОБА_4 поїхав на заробітки та завів собі іншу сім'ю.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст..156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов'язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров'я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції Попова Ю.В. від 17.01.2017 року № 799/201/01-2017, за автоматизованими даними обліку Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області ІІПС «АРМОР» відсутні будь-які дані щодо звернень громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_11, з приводу чинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення його до квартири АДРЕСА_7 (а.с.70).
Згідно листа головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» Мельникової С.Л. від 16.01.2017 року № 195, громадянин ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебував, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до Бахмутської ЦРЛ не звертався, медична допомога вдома не надавалась (а.с.69).
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що позивачі проживають у спірній квартирі з 2004 року, нею користуються, сплачують витрати, пов'язані з оплатою квартири та комунальних послуг, а тому суд визнає за позивачами право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_13
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224, ЦПК України, ст.ст. 319, 321,405 ЦК України суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_14
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а відповідачем та представником третьої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

Суддя О.М.Павленко