Справа № 141/1355/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року смт. Оратів Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Лисака О.І.

за участю секретаря Ставничого С.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача сільського голови Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору відділ Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, Оратівська районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання права на земельну частку (пай), у відсутності представників третіх особ, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору відділу Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору відділ Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, Оратівська районна державна адміністрація Вінницької області, про визнання права на земельну частку (пай), мотивуючи позов тим, що 31.05.1995 року позивач був прийнятий в члени КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області. Згідно протоколу загальних зборів членів КСП № 1 від 10.02.2000 року, у 2000 році на базі колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області було утворено товариство з обмеженою відповідальністю «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області. Із КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області позивач звільнився 08.05.1998 року за власним бажанням, що підтверджується записами а його трудовій книжці. 29.12..1995 року надалі КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області Стрижаківською сільською радою Оратівського району Вінницької області видано Державний акт на право колективної власності на землю серії II - ВН № 000142 площею 813,1 гектарів з планом, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26. До Державного акта на право колективної власності на землю додано список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства. Проте, під час розпаювання земель КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області прізвище позивача помилково було пропущено і не внесено до списків, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю і позивачу не видали в зв'язку з цим сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідач ухиляється від виділення позивачу земельної частки (паю)площею 3,35 га, посилаючись на те, що відповідно до розділу X ст.12 Перехідних положень земельного кодексу України, сільська рада не уповноважена за межами населених пунктів займатися земельними відносинами. Не вирішує на його користь цього питання і відділ Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області.

На даний час позивач ОСОБА_1 не може юридично оформити право на земельну ділянку, тому змушений звернутися з позовом до суду, та просить суд визнати за ним правона земельну частку (пай) площею 3,35 га в умовних кадастрових гектарах, вартістю 123341 грн., розташовану на території Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі і просили їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача сільський голова Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування наслідків пропущення строку позовної давності стосовно позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 від 20 грудня 2016 року до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) та просила відмовити в задоволенні вимог позивача, мотивуючи тим, що позивач ОСОБА_1 в позовній заяві підтверджує ту обставину, що на момент видачі КСП «Нове життя» державного акту про право колективної власності на землю, тобто на 29 грудня 1995 року він не був внесений до списку громадян - членів КСП «Нове життя», доданого до даного державного акту. 29.12.1995 року КСП «Нове життя» отримало державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26, відповідно до якого передано у колективну власність для сільськогосподарського використання 813,1 га землі. Додатками до згаданого державного акта є список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства та список громадян пенсіонерів КСП «Нове життя». Серед громадян - членів КСП «Нове життя», включених до додатку до державного акта на право колективної власності на землю позивач ОСОБА_1 не значиться. В позовній заяві не зазначається доводів стосовно того, чому з моменту розпаювання земель в 1996 року по день позовної заяви до суду позивач не звертався до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, а ні до СТОВ «Нове життя» із заявою про внесення його до списку осіб як такого, що мав право на земельну частку (пай). В позовній заяві не зазначається доводів стосовно того, чому позивач за 20 років, що обчислюється з моменту розпаювання земель в 1996 року по день позовної заяви до суду, тобто до 20 грудня 2016 року не звертався в судовому порядку із вимогами про визнання за нею права на земельну частку (пай). Слід звернути увагу на те, що право на одержання земельної частки (паю) у членів КСП виникає з моменту передачі членам КСП державного акта на право колективної власності на землю. Цей процес відбувся в 1996 році, тобто понад двадцять років тому, у зв'язку з чим необхідно з'ясовувати, чи дотримався позивач строку позовної давності. В позовній заяві зазначається, що ОСОБА_1 був прийнятий 31 травня 1995 року в члени КСП «Нове життя» і був звільнений з членів КСП «Нове життя» 08 травня 1998 року за власним бажанням (протокол № 5 від 04.04.1998 р.). Проте сам протокол № 5 від 04.04.1998 року позивач не додає, хоча про причину свого звільнення достеменно знає. До цієї заяви додається Архівний витяг із протоколу №5 засідання правління КСП «Нове життя» с. Стрижаків від 04 квітня 1998 року, що виданий Архівним відділом Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області за № 40-2/01-22 від 13.01.2017 року, яким підтверджується причина звільнення з роботи ОСОБА_1 :«СЛУХАЛИ: доповідну на ОСОБА_1 про те, що він викрав колін вал. ВИРІШИЛИ: За крадіжку зняти з роботи і виключити з членів КСП ОСОБА_1Д.» Іншого, аніж цей протокол не існує і цей протокол позивачем не оскаржувався. Через те, що розпаювання земель в КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області відбулося КСП «Нове життя» не може надати позивачу земельний пай, тим більше рівний з паями інших членів колективу тай ще за спливом більше як 20 років після розпаювання. Таким чином позов, пред'явлений із пропуском зазначеного строку, задоволенню не нилягає, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі до винесення рішення у справі (ч.3 і ч.4 ст. 267 ЦК України).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору в.о. начальника відділу Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області ОСОБА_4,будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги залишає на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Оратівської районної державної адміністрації Вінницької області,будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання повторно не з'явився, , заяви про розгляд справи без його участі суду не надав.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він працював в КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області на посаді головного інженера, а позивач ОСОБА_1 працював в його підрозділі водієм в перід часу з 1995 по 1998 роки, і був членом КСП «Нове життя» та 10.06.1997 року йому (ОСОБА_5А.) було видано сертифікат на право на земельну частку (пай). Чому ОСОБА_1 не було внесено до списків, що додаються до Державного акта на право колективної власності на землю та не видано в зв'язку з цим сертифікат на право на земельну частку (пай) на час розпаювання він сказати не може, проте на момент ним отримання сертифікату його було повідомлено, що 18 прізвищ членів КСП «Нове життя» с. Стрижаків, в тому числі прізвище позивача, було пропущено, проте, через 2 роки, отримували сертифікати ті 18 людей, котрі не були внесені до первісного списку, ОСОБА_1 знову не був внесений до списку та йому не був виданий сертифікат. Проте коли всі члени КСН отримували паї, згідно сертифікатів, ОСОБА_1 звертався до КСП «Нове життя» з питанням чому йому не видано сертифікат та він не отримує пай, проте йому було сказано, що він не має права на пай, при чому він звертався так 2 роки підряд.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 почав разом з ним працювати в КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області з 1995 року, та вони працювали разом по 1998 рік на посаді шофера, та при позвапюванні землі він, ОСОБА_6, був включений до списку громадян - членів КСП «Нове життя» с. Стрижаків, та він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай). Він вважає, що ОСОБА_1 також мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки був членом КСП, однак сертифікату ОСОБА_1 не отримав. Чи наприкінці 90-х, чи у 2000-му році, точно він не пам'ятає, він зустрічався з ОСОБА_1, який запитув його, чи отримав він сертифікат на право на земельну частку (пай), та на його позитивну відповідь ОСОБА_1 повідомив йому, що він нічого не отримав, проте підходив до голови КСП «Нове життя» с. Стрижаків, та запитував, чому йому немає паю, на що отримав відповідь, що "Йому не дозволяється". На думку свідка, позивач має право на право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай), оскільки розпаювання землі проводилось у 1996 роцуі, а позивач на той час був членом КСП, що було затвердженого загальними зборами

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-АМ № 283403 ОСОБА_1народився 31.01.1973 року в с. Оратів Оратівського району Вінницької області.

Згідно трудової книжки колгоспника серії УКР №2174276, виданої 18.08.1994 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був прийнятий в члени КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області 21.05.1995 року і звільнений з членів КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області 08.05.1998 року за власним бажанням.

Відповідно до архівного витягу № 130/01-22 від 04.04.2016 року, виданої архівним відділом Оратівської РДА, із протоколу № 11 засідання правління КСП «Нове життя» с. Стрижаків від 31 травня 1995 року, ОСОБА_1, був прийнятий в члени КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області і прийнятий на роботу 31 травня 1995 року.

Згідно архівної довідки №128/01-22 від 04.04.2016 року виданої архівним відділом Оратівської РДА в період 1995-2000 років в с. Стрижаків Оратів Оратівського району Вінницької області діяло колективне сільськогосподарське підприємство «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області. У 2000 році на базі колективного сільськогосподарськогое підприємства «Нове життя» с. Стрижаків утворено товариство з обмеженою відповідальністю «Нове життя» с. Стрижаків /протокол загальних зборів членів КСП від 10.02.2000 року № 1/.

Відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії II - ВН № 000142 виданим 29.12.1995 року Стрижаківською сільською Радою народних депутатів ,КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області було передано в колективну власність 813,1 гектарів землі для сільськогосподарського використання.

Згідно виписки із Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року за № 801 і виданою Оратівською РДА по КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області, гр. ОСОБА_1 31.01.1973 року народженння в списках до Державного акта на право колективної власності на землю КСП «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області не рахується.

Відповідно до інформації відділу Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області № 29-28-99.3-456/2-16 від 31.10.2016 року, станом на 01.01.2016 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території Стрижаківської сільської ради за межами с. Стрижаків становить 123341 грн (сто двадцять три тисячі трисат сорок одна гривня). Розмір середньої частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 3,35 га.

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємтсва (майнового сертифікату) серії ВІ XV № 003405, виданим Стрижаківською сільською радою 20.12.2001 року, ОСОБА_1належить право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства "Нове життя" ТОВ"Нове життя", в с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай , затвердженого зборами співвласників 17.05.2000 року в розмірі 748 грн або 0,03% від загальної вартості майна.

Відповідно до листа Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області № 145/02-11 від 06.12.2016 року, на заяву ОСОБА_1 від 17.11.2016 року про виділення йому земельної ділянки (паю) площею 3,35 га, як членові КСП "Нове життя" с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області, відповідно до розділу X ст.12 Перехідних положень земельного кодексу України, сільська рада не уповноважена за межами населених пунктів займатися земельними відносинами.

Як вбачається із списку членів КСП "Нове життя" с. Стрижаків, які введені в списки на розпаювання земля станом на 15.02.1996 року, ОСОБА_1 не зазначений.

Відповідно до Статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» с. Стрижаків, затвердженого Установчими Зборами засновників Протокол № 1 від 10.02.2000 року, Сільськогосподарське Товариство з Обмеженою Відповідальністю «Нове життя» с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області є юридичним правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» - КСП "Нове життя" с. Стрижаків Оратівського району Вінницької області.

Згідно архівного витягу №40/01-22 від 13.01.2017 року виданої архівним відділом Оратівської РДА із протоколу №5 засідання правління КСП "Нове життя" с. Стрижаків від 4 квітня 1998 року було вирішено за крадіжу було вирішено знати з роботи і виключити із членів КСП ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п. 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310 "Про трудові книжки колгоспників" трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів, в тому числі на членів риболовецьких колгоспів, з часу прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)ю при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за №7 член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи. Яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають:колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

Це положення Указу Президента повністю відповідає вимогам ч.1 ст.125 ЗК України.

Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай).

Під час розгляду справи відповідачем було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного Кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст. 267 ЦПК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 Цивільного кодексу України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення», встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору відділ Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, Оратівська районна державна адміністрація Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) слід відмовити, оскільки позивач, починаючи з 1995 року, не звертався до суду з позовом про захист свого права на не надав суду належних і допустимих доказів того, що в цей період існували якість обєктивні причини, що завадили позивачу звернутися до суду з цим позовом, тому суд вважає, що строк пропущено без поважної причини і підстав для його поновлення немає. До того ж позивач та його представник не ставлять питання про поновлення строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ,60, 212-214 ЦПК України, ст.ст. 256,257,261,267 ЦК України, Указом Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення»,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Стрижаківської сільської ради Оратівського району Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору відділ Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, Оратівська районна державна адміністрація Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ

ОСОБА_7

Повний текст рішення виготовлено 07.03.2017 року