Провадження № 2/679/305/2017
Справа № 679/302/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2017 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Базарника Б.І., при секретарі Обуховській Ю.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення права на частку в квартирі зі стягненням грошової компенсації за належну частку в квартирі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з означеним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що їй та відповідачам ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності, кожному по 1/3 частки, належить двокімнатна квартира №90, що розташована по просп.Курчатова, буд.№6 в м.Нетішин Хмельницької області. Посилаючись на те, що виділити в натурі належну їй частку в квартирі технічно неможливо, сама вона в квартирі не проживає і потреби в цьому немає, оскільки має на праві власності інше житло, спірною квартирою повністю користуються відповідачі. Позивачка просить припинити її право на частку в квартирі №90, що по просп.Курчатова, буд.№6 в м.Нетішин Хмельницької області, зобовязати відповідачів сплатити вартість її частки розмір якої оцінює в 110000 гривень, визнавши за кожною з відповідачок право власності на 1/6 частки у вказаній квартирі.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначивши, що погоджується на сплату відповідачами компенсації вартості її частки в спірній квартирі протягом запропонованого ними часу.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги не визнає, не бажає збільшення своєї частки в квартирі за рахунок сплати позивачці компенсації вартості її частки, однак вказала, що не заперечує щодо збільшення частки у праві спільної часткової власності на житло своєї матері ОСОБА_2, якщо та в свою чергу самостійно погодиться сплатити грошову компенсацію позивачці.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає, погоджується на припинення права власності ОСОБА_1 на частку в квартирі та сплату їй грошової компенсації в розмірі 110000 гривень.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи в наступного.

Судом встановлено, що 06.07.1998 року Хмельницькою АЕС, як органом приватизації, видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира №90, що по просп.Курчатова, буд.№6 у м.Нетішин Хмельницької обалсті належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Як вбачається з матеріалів справи 26.09.2006 року ОСОБА_4 помер.

Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 06.04.2007 року, виданих державним нотаріусом Нетішинської державної нотаріальної контори Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями 1/3 частини спадкового майна після смерті ОСОБА_4, яке складається з 1/4 частини двохкімнатної квартири №90 в буд.№6 по просп.Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області.

На підставі вищезазначених свідоцтв про право на спадщину за законом, за ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на 1/12 квартири №90, що в буд.№6 по просп.Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області за кожною, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданими комунальним підприємством Нетішинської міської ради "Бюро технічної інвентаризації" № 14338356, № 14338142 та 14338241 від 23.04.2007 року.

На даний час квартира №90, що в буд.№6 по просп.Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та частка кожної з них складає 1/3 частку квартири.

Вартість спірної квартири позивачкою визначено в розмірі 330000 гривень, а належної їй частки - 110000 гривень.

Судом встановлено, що 19.06.2010 року позивачка ОСОБА_5 у звязку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на «Данилюк».

В силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України та ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Керуючись цими положеннями правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Випадки, коли співвласник майна бажає позбутися належної йому частки в спільному майні шляхом отримання від інших співвласників компенсації вартості належної йому частки та визнання за останніми права власності на все майно регулюються ст.364 ЦК України. (Постанова Верховного Суду України №6-2925цс15 від 13 січня 2016 року).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положення ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

При цьому, зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність до згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

На підставі вищевикладених норм законодавства та з врахуванням закріплених в п.6 ст.3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Так, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зареєстрованими у квартирі №90, що по просп.Курчатова, буд.№6 в м.Нетішин Хмельницької області, якою фактично володіють та користуються лише вони.

Відповідно до технічної характеристики на вказану квартиру, така розташована на пятому поверсі девятиповерхового будинку і складається з двох кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні та коридору.

Виділ належної ОСОБА_1 частки квартири в натурі технічно неможливий.

Позивачка ОСОБА_1, надала згоду на отримання матеріальної компенсації вартості частки у спірній квартирі.

Відповідачка ОСОБА_2, згідно письмової заяви погодилась на компенсацію позивачці вартості її частки у вказаній квартирі в рахунок визнання за нею права власності у спільному майні. Відповідачка ОСОБА_3 не заперечила щодо сплати ОСОБА_2 для ОСОБА_1 грошової компенсації вартості її частки у квартирі в рахунок визнання за ОСОБА_2 права власності на частку ОСОБА_1 у спільному майні.

При цьому сторони погодили між собою розмір грошової компенсації, яка підлягатиме стягненню з відповідачки ОСОБА_2, що узгоджується з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз.3 п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», відповідно до яких розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

За викладених обставин та виходячи з предмета і підстав заявленого позову, суд вважає за можливе припинити право власності позивачки на 1/3 частки в спірній квартирі стягнувши з відповідачки ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості її 1/3 частки в квартирі в розмірі 110000 гривень та визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_1 1/3 частку в квартирі.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так, позивачкою при зверненні до суду в позовній заяві обєднано вимогу майнового та немайнового характеру. Вимога майнового характеру оплачена судовим збором, тоді як судовий збір за вимогу немайнового характеру позивачкою сплачено не було.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що грошову компенсацію вартості частки позивачки у спільному майні судом стягнуто лише з відповідачки ОСОБА_2, лише за нею визнано право власності на належну ОСОБА_1 частку в квартирі, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають 1100 гривень витрат понесених на оплату судового збору.

З огляду на те, що позивачкою не було сплачено судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, такий в розмірі 640 гривень підлягає стягненню з відповідачки ОСОБА_2 в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 358, 364 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/3 частку квартири №90, що розташована в будинку №6 по проспекту Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири №90, що розташована в будинку №6 по проспекту Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області, в розмірі 110000 (сто десять тисяч) гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на належну ОСОБА_1 1/3 частку в квартирі №90, що розташована в будинку №6 по проспекту Курчатова в м.Нетішин Хмельницької області

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1100 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Б.І. Базарник