Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2016 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та додаткових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З вересня 2016 року шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведуть. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Тому позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини усіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення повноліття найстаршою дитиною, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною у розмірі 1/3 частки усіх доходів (заробітку) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття сином ОСОБА_5 до 28 серпня 2027 року. Окрім того, діти позивача та відповідача перебувають на диспансерному обліку та потребують профілактичного лікування, в звязку з чим позивач несе додаткові витрати на медичні препарати. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати, що повязані з хворобами дітей, грошові кошти в розмірі 188, 91 грн. на місяць.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач надав до суду заяву про слухання справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Палацом урочистих подій Олександрійської міської ради Кіровоградської області 24 квітня 1999 року /а.с. 9/. Від цього шлюбу мають двох дітей, неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне господарство сторонами не ведеться, шлюбні відносини між ними припинено. Діти знаходяться на утриманні позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття щомісячно у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дітей з 01 грудня 2016 року.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, брати участь у додаткових витратах зобовязані обидва з батьків, незалежно від того з ким з них проживає дитина, оскільки Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав й обовязків батьків.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобовязаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обовязки щодо несення таких витрат.

Судом встановлено, що син сторін ОСОБА_3Р, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на диспансерному обліку з приводу ВСЮ з гипертензівним синдромом, хронічного тонзиліту, вторинної кардіоміопатії, загрозливий по ревматизму, міопатії слабкого ступеню ДНЗ І-ІІ ст. В звязку з цим дитина потребує профілактичного лікування та дієтичного харчування, спостереження та лікування у окуліста. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на диспансерному обліку з приводу функціонального розладу жовчного міхура, рецідивуючого ацетоксичного синдрому, хронічного тонзиліту, кілевидної деформації грудної клітини. Дитина потребує дієтичного харчування, профілактичного прийому лікарських засобів, а також йому показана лікувальна фізкультура, масаж, постійні зайняття плаванням, санаторно-курортне оздоровлення.

В звязку з викладеним позивач щомісячно несе додаткові витрати на лікування дітей в середньому по 377, 82 грн. Врахувавши, що необхідність у додаткових витратах на дітей викликана особливими обставинами станом їхнього здоров'я, а законом обов'язок по утриманню дітей покладений на обох батьків, суд визнає за необхідне стягнути щомісячно із відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат лікування дітей в розмірі 188, 91 грн.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Окрім того, суд вважає за необхідне стягнути щомісячно із відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат на лікування дітей в розмірі 188, 91 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повноліття, починаючи стягнення з 01 грудня 2016 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 551, 20 грн.

Стягувати з ОСОБА_2 щомісячно додаткові витрати, що повязані з лікуванням дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 188 грн. 91 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили. після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова