У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоІзмайлової Т.Л.
суддів:Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,Євтушенко О.І., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_6 про стягнення штрафу за порушення умов кредитного договору та договору застави, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» ( далі - ПАТ АК «Укргазбанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09 червня 2008 року між ним та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 5 690,72 доларів США зі сплатою 13,5 % річних строком до 07 червня 2013 року. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 09 червня 2008 року між цими ж сторонами укладено договір застави, предметом якого є автомобіль марки «FAW CA1011 CARGO», державний номер НОМЕР_1. За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався одночасно із укладенням договору надати банку укладені виключно в акредитованих у банку страхових компаніях договори страхування: автомобіля за пакетом «повне КАСКО», цивільної відповідальності власника автомобіля, власного життя позичальника. Відповідно до договору застави в разі невиконання чи неналежного виконання умов договору щодо страхування предмета застави, заставодавець сплачує заставодержателю штраф у розмірі 5 % від заставної вартості, що становить 1 535,00 грн. Посилаючись на те, що такий договір позичальником укладено не було, а останній відмовляється добровільно сплатити штраф, просило задовольнити позов.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ АК «Укргазбанк» штраф за невиконання умов договору щодо страхування предмета застави в розмірі 1 535,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказане судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_6 штрафу за порушення умов кредитного договору та договору застави, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач з 18 березня 2014 року перебував на військовій службі під час мобілізації в особливий період, тому відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до нього не могли бути застосовні штрафні санкції за неналежне виконання зобов'язань за кредитним договором та договором застави.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що до даних правовідносин не можуть застосовуватись положення п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки право на нарахування штрафу відповідно до п. 4.2 договору застави виникло у банку не в період дії особливого періоду, а в період дії кредитного договору та договору застави, умови якого щодо страхування предмета застави відповідач не виконав.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК Українипередбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 09 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 5 690,72 доларів США на придбання автомобіля марки FAWCA1011 CARGO, 2007 року випуску.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 09 червня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_6 було укладено договір застави, згідно з яким ОСОБА_6 передав у заставу банку автомобіль марки FAW CA1011 CARGO, 2007 року випуску.

Відповідно до п. 3.3.12 кредитного договору, одночасно з укладенням цього договору позичальник зобов'язується надати банку укладені виключно в акредитованих у банку страхових компаніях договори страхування: автомобіля, вказаного в п. 1.5 цього договору, за пакетом «повне «КАСКО»; цивільної відповідальності власника автомобіля; власного життя позичальника, а також надати банку докази сплати чергових платежів, що підтверджують дію зазначених договорів страхування на строк не менший, ніж на рік.

Пунктами 3.3.13, 3.3.14 передбачено, що позичальник зобов'язується вчиняти всі необхідні дії для дійсності, зазначених у п. 3.3.12 цього договору, договорів страхування автомобіля, визначеного у п. 1.5 цього договору, зокрема вчасно сплачувати всі чергові страхові платежі, сплата яких забезпечувала б дію договору страхування на строк не менший, ніж той, в межах якого позичальник виконає всі зобов'язання за цим договором, а будь-яка чергова сплата платежів продовжувала б дію договору страхування не менше, ніж на наступний рік.

Згідно з п. 3.3.17 кредитного договору, позичальник зобов'язується неухильно дотримуватись взятих на себе зобов'язань, як заставодавець, згідно з п. 3.3 договору застави та інших хобов'язань, що випливають з договору застави та забезпечувати безперервну дійсність положень, засвідчених, як заставодавець, у п. 2.4 договору застави.

Відповідно до п. 1.1. договору застави, вказаний договір забезпечує всі вимоги заставодержателя, які випливають з кредитного договору від 09 червня 2008 року (а також договорів про внесення змін до нього), укладеного між заставодержателем та заставодавцем, за умовами якого заставодавець зобов'язаний заставодержателю не пізніше 07 червня 2013 року повернути кредит у розмірі 5690,72 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 13,5% річних та штрафні санкції у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договорами.

Згідно до підпункту 3.3.4. пункту 3.3. договору застави, заставодавець зобов'язаний на період дії цього Договору застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Пунктом 4.2. договору застави визначено, що за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання п. 3.3.1-3.3.8. цього договору заставодавець сплачує на користь заставодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета застави згідно п. 2.3 цього договору.

Судом апеляційної інстанції установлено, що 17 травня 2011 року між ОСОБА_6 та Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ІншурансГруп» укладено договір добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків. Строк дії договору встановлено з 17 травня 2011 року по 16 травня 2012 року.

Після 16 травня 2012 року, а саме - закінчення терміну дії договору добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), ОСОБА_6 не надав банку доказів укладення договору страхування на наступний період, як того вимагають п.п. 3.3.13, 3.3.14 кредитного договору.

Тобто банк, починаючи з 17 травня 2012 року мав право пред'явити вимогу ОСОБА_6 про сплату штрафу, у зв'язку з ненаданням ОСОБА_6 доказів укладення договору страхування на наступний період, однак банк направив ОСОБА_6 повідомлення про сплату штрафу лише 29 вересня 2014 року.

Свої зобов'язання за кредитним договором від 09 червня 2008 року щодо сплати тіла кредиту та процентів за користування кредитом ОСОБА_6 виконав 09 вересня 2013 року в повному обсязі.

Крім того, судом апеляційної інстанції установлено, що ОСОБА_6 з 18 березня 2014 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації в особливий період, перебував на військовій службі в Хмельницькому обласному військовому комісаріаті, що підтверджується довідкою Хмельницького військового комісаріату № 159 від 13 листопада 2014 року.

Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов'язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов'язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Отже, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки на час прийняття рішення банком про стягнення штрафу з ОСОБА_6 за ненадання банку доказів укладення договору страхування на наступний період, як того вимагають п.п. 3.3.13, 3.3.14 кредитного договору, ОСОБА_6 проходив службу за призовом під час мобілізації в особливий період, тому йому відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не може бути нараховано штраф.

Апеляційний суд не навів обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення та доказів, наданих відповідачем та помилково скасував рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року скасувати.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 листопада 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді: Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Г.І. Мостова