Справа № 183/6479/16
№ 2/183/690/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретареві Драній В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди землі, суд

встановив:

Подано позов ОСОБА_1, в якому позивач просив розірвати договір оренди землі, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» який було зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02792.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ДП № 080382 виданим Новомосковською районною державною адміністрацією 05 липня 2001 року, позивачу, на праві приватної особистої власності належить земельна ділянка площею 4,370 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0100), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

17 грудня 2007 між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02792.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,370 га терміном на чотири роки одинадцять місяців двадцять дев`ять днів з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 2.2. Договору Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн., а також надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги та інше).

Згідно абз. 5 п. 2.2. Договору, орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня кожного календарного року.

Відповідно до Розділу 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки.

В п. 1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 32782,00 грн.

Також сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки.

В період з 2012 по 2015 рік, нарахування орендної плати відповідачем здійснювалась з порушенням умов договору оренди земельної ділянки, оскільки проводилась без індексації грошової оцінки землі. Крім того, відповідачем у період з 2012 по 2015 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобовязання щодо безкоштовної поставка 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби позивача, а також не надавав послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,40 га (оранка та культивація). Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме позивач був вимушений нести додаткові витрати на обробіток землі та присадибної ділянки. Зазначені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить договір, укладений між ним та відповідачем розірвати.

Позивач та відповідач в останнє судове засідання не з'явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін. Представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому, просив його задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, надавши заперечення в яких посилався на те, що оранка та культивація присадибної ділянки позивача та поставка йому соломи з 2012 року не здійснювались, оскільки позивач не подавав відповідну заявку, хоча умовами договору така заявка не передбачена.

Суд, дослідивши підстави позову та матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме:

Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 4,370 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0100), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди землі, який було зареєстровано у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 02 липня 2008 року за № 04-08-126-02792.

Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,370 га.

Відповідно до п. 2.2. Договору Відповідач зобов`язався сплачувати позивачу щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 2 (двох) відсотків від грошової оцінки землі, що становить 655,64 грн., а також надавати послуги (оранка, культивація, завезення соломи, ритуальні послуги та інше). Також сторонами було погоджено, що у випадку прийняття відповідними державними органами нормативних документів про підвищення вартості орендної плати за земельну ділянку, орендар також повинен підняти вартість орендної плати та внести відповідні зміни до договору оренди земельної ділянки.

Згідно абз. 5 п. 2.2. Договору, орендна плата вноситься у такі строки: до 30 грудня кожного календарного року.

Відповідно до Розділу 3 Договору, позивач та відповідач погодили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотка від суми недоїмки за кожний день прострочки.

В п. 1.1. Договору, сторонами було погоджено нормативно грошову оцінку земельної ділянки яка на день підписання Договору становила 32782,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, відповідачем у період з 2013 по 2015 роки, на користь позивача за договором оренди сплачено орендну плату: за 2012 рік 2888,11 грн., за 2013 рік 2888,11 грн., за 2014 рік 2888,11 грн., за 2015 рік 3543,6 грн.

У відповідності до визнаних учасниками судового розгляду обставин справи за 2012 2015 роки оранка та культивація присадибної земельної ділянки позивача відповідачем не проводилась, а солома до садиби позивача не поставлялась.

Розглядаючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Ст. 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним, Цивільним кодексом України, цим Законом, ї законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір,за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст. 15 Закону України «Про оренду землі», істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За змістом ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Так, п. 2.3. укладеного між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін.

Пунктом 4 с Договору встановлено, що договір може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 3 «Відповідальність сторін» Договору визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом.

Пунктом 3 «Відповідальність сторін» Договору передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов договору.

Як зазначалося вище, п. 2.2. Договору про оренду землі визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га або її компенсація в сумі 100 грн. на рік.

Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить: додаткова орендна плата матеріальна допомогу на поховання члена сімї позивача у розмірах та в порядку, установлених самим позивачем.

Таким чином сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті.

З урахуванням фактичного визнання відповідачем факту не сплати орендної плати за 2012-2015 роки в частині оранки та культивації присадибної ділянки позивача, та поставки соломи до садиби позивача, ненадання суду доказів на підтвердження факту проведення оранки та культивації присадибної земельної ділянки протягом 2012-2015 років, поставки соломи, суд вважає наявними підстави для висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, а тому наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами.

При цьому, посилання представника відповідача на відсутність звернень позивача за отриманням соломи, та неповідомлення ним про необхідність проведення оранки та культивації присадибної ділянки не можуть бути підставами для невиконання відповідачем умов договору, зокрема і з тих підстав, що такі звернення не передбачені умовами договору.

Крім того, посилання представника відповідача на те, що культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою, яка немає грошової оцінки, за яку Договором, в разі ненадання, не передбачено грошову компенсацію, спростовуються змістом самого Договору та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України "Про оренду землі".

Розглядаючи посилання представника позивача на те, що нарахувавши орендну плату в більшому розмірі, ніж це передбачено договором відповідач тим самим компенсує позивачу вартість не отриманої орендної плати, визначеної у вигляді безкоштовної поставки соломи та послуг з оранки та культивації земельної ділянки, суд виходить з того, що Договором оренди надання означеної компенсації не передбачено, внаслідок чого не приймає означені посилання до уваги, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд керується положенням ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5-8, 10-11, 58-61, 88, 169, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4,370 га (кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0100), без номеру та дати, зі змінами та доповненнями викладеними в Додатковій угоді, зареєстрованій 13 липня 2009 року за №04-09-126-02776, укладений між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» (), зареєстрований 02 липня 2008 року у Новомосковському державному земельному кадастровому центрі за № 04-08-126-02792.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма «Олімпекс-Агро» () на ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,2 грн..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Г. Дубовенко