печерський районний суд міста києва
Справа № 2-3612/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Владімірова О. К.,

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Владіміровій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Свинар М.Ю. на постанову державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на те, що постановою Заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції міста Києва Заєць Т.І. від 19.12.2016 ПАТ «РОДОВІД БАНК» було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином., про причини неявки суд не повідомили, оскільки неявка вказаних осіб не є перешкодою для розгляду поданої скарги, суд вирішив розглядати скаргу у їх відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

На виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2015 у цивільній справі № 2-3612/12 було видано виконавчий лист, з яким представник АТ «РОДОВІД БАНК» - Антоненко Д.В. звернувся до Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві.

19.12.2016 постановою заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Т.І. було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Вказану постанову було отримано ПАТ «РОДОВІД БАНК» 30.01.2017.

Відповідно ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В постанові Верховного суду України від 21.05.2014 у справі № 6- 45цс14 колегія суддів посилається на те, що відповідно до пункту 3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Разом з тим в порушення вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Т.І. не було належним чином вжито заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчинено виконавчі дії.

Таким чином, суд вважає, що заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць Т.І. безпідставно винесено постанову від 19.12.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу, а відтак скарга є обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника ПАТ «РОДОВІД БАНК» - Свинар М.Ю. на постанову державного виконавця - задовольнити.

Постанову заступника начальника Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції міста Києва Заєць Т.І. від 19.12.2016 про повернення виконавчого документа стягувачеві - скасувати.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання відповідної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м Києва.

Суддя Р.В. Новак