Справа № 161/6522/17 Провадження № 22-ц/773/1261/17 Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А.В.
Категорія: 50 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Русинчука М.М., Осіпука В.В.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

25 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 09.08.2003 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Позивач працює лікарем у Волинській обласній клінічній лікарні, отримує невелику заробітну плату, а тому знаходиться у вкрай скрутному матеріальному становищі. Просила стягувати з ОСОБА_3 в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року позов задоволений частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утриманнянеповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частки від його сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня подання позовної заяви з 25 квітня 2017 року до07 липня 2017 року включно, а починаючи з 08 липня 2017 року - не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до обов'язкового негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою відповідача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.5). Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано 25.05.2017 року, що підтверджується копією рішення Луцького міськройонного суду від 25.05.2017 року (а.с. 28). Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом з матірю, ОСОБА_1, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненнями сторін та довідкою про склад сімї відділу ведення реєстру територіальної громади Луцької міської ради Волинської області №1540 від 27.04.2017 року (а.с. 12). Згідно довідки Волинської обласної лікарні № 71 від 10.05.2017 року, позивач ОСОБА_1 працює у Волинській обласній лікарні на посаді лікаря та загальна сума її доходів з листопада 2016 року по квітень 2017 року становить 17709 грн. 61 коп. (а.с. 13). Згідно довідок ПП «Сервіс Брок» встановлено, що відповідач ОСОБА_3 працює за цивільно-правовою угодою на приватному підприємстві «Сервіс Брок» на посаді митний брокер та його доходи з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року становлять 9856 грн. 67 коп., а з 01.02.2017 року по 31.07.2017 року 4908 грн. (а.с. 29, 30). Доказів про існування інших видів доходів у відповідача суду не надано.

Проте, з пояснень відповідача в суді апеляційної інстанції встановлено, що працюючи митним брокером за цивільно-правовою угодою його зайнятість становить в середньому 7 робочих днів на місяць, а тому він мав можливість виїзджати за кордон на тимчасові роботи та отримувати додаткові доходи. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмір 1100 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак стягнувши їх у частковому відношенні не взяв до уваги те, що право вибору способу стягнення аліментів належить позивачу, з якою проживає дитина, а тому аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі відповідно до заявлених позовних вимог.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, колегія суддів виходить з вимог ст. 182 СК України, розміру прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, що становить на даний час 1777 грн., який повинні забезпечити обоє батьків, а також те що відповідач згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 грн., а тому стягує з відповідача 1200 грн. аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів слід скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 серпня 2017 року в даній справі в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1200(одна тисяча двісті) грн. щомісячно, починаючи з 25 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді