Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 березня 2017 р. Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Ковальчук О.І.

при секретарі Ваврин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку,-

у с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Шевченківський районний суд м.Львова до відповідача ОСОБА_2 про зняття з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2016р. (посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 4080). Право приватної власності позивач зареєстрував 1.09.2016 року, що вбачається із Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 67134125 від 1.09.2016 р.

Колишнім власником квартири була ОСОБА_4. Відповідач у справі (ОСОБА_2 М.) її син.

Відповідно до п. 11 Договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2016 р., укладеного між сторонами договору, продавець зобов'язався до 26.09.2016 р. оплатити заборгованість з комунальних послуг, провести зняття з реєстраційного обліку всіх осіб, зареєстрованих в проданій квартирі, звільнити житло та передати ключі від вказаної квартири позивачу, як покупцю. Однак, відповідач у справі, незважаючи на законні та обґрунтовані вимоги не знявся з реєстрації місця проживання за цією адресою. Всі звернення позивача ОСОБА_1 відповідач ігнорує. Дана обставина вбачає перешкоду йому, як власнику, у належному та правомірному володінні, розпорядженні, користуванні приватною власністю.

Таким чином, вважає, що дії відповідача порушують його законні права, охоронюваний законом інтерес, як власника квартири щодо володіння, користування та розпоряджання належним майном (приватною власністю), а тому змушений звернутись до суду.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, дали суду аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки про слухання справи, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, встановлені ст.71 цього ж Кодексу.

У відповідності до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Поважні причини відсутності визначені ч.3 ст.71 Житлового кодексу, перелік таких є вичерпним.

Згідно ст.7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування» однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 26.08.2016р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за № 4080. Право приватної власності позивач зареєстрував -1.09.2016 року, що вбачається із Інформаційної довідки із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 67134125 від 01.09.2016 р.

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сімї і прописку ЛКП «Янів-405» №651 від 02.03.2017р. у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_4, 11.11.1972р.н. колишній власник, ОСОБА_2, 23.05.1997р.н.

В підтвердження заявлених вимог позивачем долучено до матеріалів справи акти складені комісією ЛКП "Янів - 405" від 16.02.2017р. та 02.03.2017р., згідно яких ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак за даною адресою тривалий час не проживає.

Вивчивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що з поданих позивачами документів, а саме актів, яким суд надає віри, встановлено факт відсутності відповідача у квартирі АДРЕСА_2 більше, ніж 6 місяців.

Пред'являючи позов позивач сплачував судовий збір, відтак судовий збір при задоволенні позову підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 11, 15, 316, 317, 319, 328 ЦК України, ст. ст. 71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про вільний вибір місця проживання та свободу пересування», суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Зобов'язати Шевченківський районний відділ головного управління державної міграційної служби України у Львівської області зняти ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою м.Львів, вул. Академіка Романа Кучера, 26/12 з реєстраційного обліку за даною адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 - 551 грн.20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_5