Справа № 2-6324/10 Провадження № 22-ц/772/41/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О.Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

за участі секретаря Торбасюк О.І.,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 банк Аваль» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2010 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 банк Аваль» звернулось з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 03.08.2007 року між відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_3 Аваль в особі Вінницької обласної дирекції та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/035-23/50214, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 35128,80 доларів США строком по 02.08.2017 року із сплатою 13,5 % відсотків річних.

22.06.2009 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, згідно якої останньому було проведено реструктуризацію кредиту.

03.08.2007 року між позивачем з однієї сторони та ОСОБА_5, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення вимог позивача, що випливають з кредитного договору, ОСОБА_5 передав у іпотеку майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями під № 15, житловою площею 67,2 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м., що належить ітотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року № 118, та земельну ділянку під № 15, площею 0,1837 га, кадастровий номер :01:002:0012, що належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 494239 від 19.04.2005 року, що знаходиться за адресою : Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Комунарівська, 15.

Боржник припинив належним чином виконувати умови кредитного договору, в звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом в якому просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по кредиту у сумі 30632,54 доларів США, що еквівалентно станом на 04.08.10 р. за курсом НБУ - 241739,75 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 3203,81 доларів США за курсом НБУ - 25283,19 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 2958,67 доларів США за курсом НБУ - 23348,64 грн., всього на суму 36795,02 доларів США за курсом НБУ - 290371,58грн., а також 1 700,00 грн. судового збору та 120,00 гривень - витрати на ІТЗ розгляду справи, в тому числі і за рахунок заставного майна згідно договору іпотеки від 03.08.2007 року: житлового будиноку з господарськими будівлями під № 15, житловою площею 67,2 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м., що належить ітотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року № 118, та земельну ділянку під № 15, 0,1837 га, кадастровий номер :01:002:0012, яка належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 494239 від 19.04.2005 року, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Комунарівська,15.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" борг за кредитним договором №014/035-23/50214 від 03.08.2007 року в сумі 290371,58 гривень, 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 гривень судового збору.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-23/50214 від 03.08.2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" а саме: житловий будинок з господарськими будівлями під № 15, житловою площею 67,2 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року № 118, та земельну ділянку під № 15, 0,1837 га, кадастровий номер :01:002:0012, що належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 494239 від 19.04.2005 року, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Комунарівська,15.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2010 року, яка ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 вересня 2016 року була залишена без задоволення, в звязку з чим ОСОБА_5 оскаржив заочне рішення в загальному порядку.

В поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ОСОБА_5 просив оскаржуване рішення скасувати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції частково не відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 03 серпня 2007 року між відкритим акціонерним товариством "ОСОБА_3 Аваль та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 014/035-23/50214, згідно якого відповідачеві був наданий кредит в сумі 35128,80 доларів США строком по 02.08.2017 року із сплатою 13,5 % відсотків річних.

На виконання умов договору банк надав ОСОБА_4 кошти в сумі 35128,80 доларів США. що підтверджується меморіальним валютним ордером № 5-23/50214 від 03.08.2007 року.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору банк взяв на себе зобовязання відкрити позичальнику позичковий рахунок та надати позичальнику кредитні кошти за умови укладання договорів забезпечення, зазначених в п. 2.1. цього договору.

Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що позичальник взяв на себе зобовязання здійснювати здійснювати безготівковим платежем або готівкою в касу кредитора, щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту часткове погашення кредиту.

Згідно п. 6.5. кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованість за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання позичальником умов цього договору та/або поговорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та інших випадках передбачених цим договором.

03.08.2007 року між позивачем та ОСОБА_5, з іншої сторони, було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в забезпечення вимог банку, що випливають з кредитного договору, ОСОБА_5 передав у іпотеку майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями під № 15, житловою площею 67,2 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м., що належить ітотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006р. № 118, та земельну ділянку під № 15, 0,1837 га, кадастровий номер :01:002:0012, що належить іпотекодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 494239 від 19.04.2005р., що знаходиться за адресою : Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Комунарівська,15.

Згідно п. 5.3. договору іпотеки, іпотеко держатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором забезпеченого іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 5.5. договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцями письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим або кредитним договором встановлений іпотекодержателем строк, такі вимоги іпотекодержателя задовольняються за рахунок предмета іпотеки.

Згідно наданого суду розрахунку, сума боргу по кредитному договору №. 014/035- 23/50214 від 03.08.2007 року складає: заборгованість по кредиту у сумі 30632,54 доларів США що еквівалентно станом на 04.08.10 року за курсом НБУ - 241739,75 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом у сумі 3203,81 доларів США за курсом НБУ - 25283,19 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 2958,67 доларів США за курсом НБУ - 23348,64 грн., всього на суму 36795,02 доларів США за курсом НБУ - 290371,58грн.

Відповідно до статуту ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», останнє є правонаступником ВАТ «ОСОБА_3 Аваль».

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що ОСОБА_4 отримав в ВАТ "ОСОБА_3 Аваль" на підставі кредитного договору № 014/035-23/50214 від 03.08.2007 року кошти в сумі 35128,80 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,500% річних, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови договору. При цьому згідно умов договору іпотеки майновий поручитель ОСОБА_5 у разі неналежного виконання позичальником умов кредитного договору повинен нести перед кредитором солідарну відповідальність, передбачену умовами кредитного договору.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 з такими висновками не погодився та зазначив, що в оскаржуваному рішенні суду має місце одночасне стягнення суми боргу з боржника та звернення стягнення на предмет іпотеки, що призвело до стягнення на користь кредитора однієї й тієї самої суми заборгованості одночасно як з боржника так і з майнового поручителя, тобто фактично подвоєної суми заборгованості.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими твердженнями заявника з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобовязання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

За змістом цієї статті звернення стягнення на предмет іпотеки повинне задовольнити вимоги кредитора за основним зобовязанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобовязання, що вважається виконаним згідно зі статтею 599 ЦК України.

Забезпечувальне зобовязання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному.

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.

Отже, стягнення заборгованості за основним зобовязанням не виключає можливості задоволення вимог кредитора за рахунок забезпечувального зобовязання.

Зазначене узгоджується з правовим висновком викладеним Верховним Судом України по справі №6-1080цс16 в постанові від 3 лютого 2016 року.

Такий самий правовий висновок щодо застосування норм статті 33 Закону України «Про іпотеку» міститься й у постанові Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року, який відповідно до статті 3607 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, а також має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні цієї норми права.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції та не свідчать про порушення норм матеріального права.

Разом з тим, положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Однак, всупереч вказаних вимог, у резолютивній частині оскаржуваного рішення не зазначено загальний розмір вимог та всіх їх складових, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону та початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

За таких обставин, заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2010 року підлягає зміні з зазначенням перелічених у ст. 39 ЗУ Про іпотеку вимог, що узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі №6-1239цс16.

Згідно оцінки, виконаної суб'єктом оціночної діяльності ТОВ ТриАлекс, ринкова вартість будинковолодіння, загальною площею 87,7 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., розташованого в с.Корделівка, Калинівського району Вінницької області по вул. Комунарівська 15 та належного ОСОБА_5, станом на 14.02.2017 року становить 340369,00 грн.

Ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1837 га., розташованої в с.Корделівка, Калинівського району Вінницької області по вул. Комунарівська 15 належної ОСОБА_5, станом на 14.02.2017 року становить 30989,00 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2010 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки змінити, виклавши в такій редакції:

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/035-23/50214 від 03.08.2007 року в розмірі 290371,58 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки на користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_3 Аваль" а саме: житловий будинок з господарськими будівлями під № 15, житловою площею 67,2 кв.м., загальною площею 87,7 кв.м., що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 16.11.2006 року № 118 та земельну ділянку площею 0,1837 га, кадастровий номер :01:002:0012, що належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 494239 від 19.04.2005 року, що знаходяться за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Корделівка, вул. Комунарівська,15, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки публічним акціонерним товариством "ОСОБА_3 Аваль" з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством "ОСОБА_3 Аваль" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Встановити початкову ціна будинковолодіння, загальною площею 87,7 кв.м., житловою площею 67,2 кв.м., розташованого в с.Корделівка, Калинівського району Вінницької області по вул. Комунарівська, 15 та належного ОСОБА_5 для його подальшої реалізації в розмірі 340369,00 грн.

Встановити початкову ціна земельної ділянки площею 0,1837 га., розташованої в с.Корделівка, Калинівського району Вінницької області по вул. Комунарівська, 15 належної ОСОБА_5 для її подальшої реалізації в розмірі 30989,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: