Справа № 642/9/15-ц
Провадження № 2-п/642/13/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Вікторова В.В.

при участі секретаря Лозоватої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „ДельтаБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року позов ПАТ „ДельтаБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ „ДельтаБанк суму заборгованості за кредитним договором № 48010 від 28.02.2013 року у розмірі 1 218 743 грн. 61 коп.; стягнуто пропорційно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ „ДельтаБанк судові витрати у сумі 3 654 грн.

У лютому 2017 року від представника ОСОБА_1 в особі за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява, у якій представник просить скасувати вищевказане заочне рішення, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не отримувала ані повісток ані рішення по вищезазначеній справі, тому вона була позбавлена можливості захисту своїх прав та інтересів. З указаним рішенням відповідач не згодна, вважає його винесеним при неповному розгляді справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з недоведеністю заборгованості за кредитним договором. Позивачем до суду взагалі не надано договору поруки та розрахунку, з чого складається саме така сума заборгованості, коли і в яких сумах були проведені погашення незрозуміло. Зазначено також, що розрахунок заборгованості, доданий позивачем до позовної заяви не є первинним бухгалтерським документом. Первинні бухгалтерські документи, що підтверджуються здійснення платежів чи в доларах США чи в іншій валюті зобов'язання за весь час дії кредитного договору, позивачем не надані. Які платежі досліджувались позивачем при складанні цього розрахунку з позовної заяви не вбачається. Отже, розрахунок заборгованості складений позивачем на припущеннях. Тому, у зв'язку із незрозумілістю строків розрахунків неможливо зробити висновок про зобов'язання поручителя, адже порука може бути припинена зі спливом шестимісячного строку на пред'явлення позову до поручителя. З аналізу вищевказаних положень Договору поруки представник заявниці вважає, що строк припинення поруки Договором поруки не встановлений. А якщо такий строк не встановлено, згідно вимог 2 ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 в особі за довіреністю ОСОБА_4 вимоги заяви про перегляд заочного рішення підтримав. Просив суд скасувати заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року та призначити справу до слухання в загальному порядку, посилаючись на підстави, вказані в заяві.

Представник ПАТ «Дельта Банк» до судового засідання не з'явився, наддав письмові заперечення, у яких просив заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року залишити без задоволення, посилаючись на відсутність підстав для скасування вищезазначеного рішення.

ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений був належним чином. Від представника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд даної заяви у відсутність ОСОБА_3, в якій вона також просила заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 13 березня 2015 року задовольнити, скасувати рішення та призначити справу до розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 в особі за довіреністю ОСОБА_4, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Обставини, викладені заявником в заяві не мають істотного значення як для скасування заочного рішення, так і для можливості перегляду справи в загальному порядку.

До суду ПАТ «Дельта Банк» було надано розрахунок заборгованості, складений на підставі первинних документів, а саме банківських виписок щодо руху коштів банківського рахунку, відповідно до якого станом на 18.11.2014 року виникла заборгованість за кредитним договором № 48010 у сумі 1 218 743,61 грн.

Жодних доказів, які б спростовували наявність та розмір заборгованості за кредитним договором заявником не надано.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Сторони встановили строк виконання позичальником основного зобовязання - 28 лютого 2016 року. Починаючи з 28 лютого 2016 року Банк може протягом шести місяців предявити вимоги до поручителів.

Також ОСОБА_1 не надала жодних доказів, що можуть свідчити про неповноту розгляду справи та про незаконність судового рішення.

При розгляді та вирішенні заяви про перегляд заочного рішення, суд враховує положення ч. 1 ст. 232 ЦПК України, згідно з якою підставою для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку є наявність двох умов: неявка в судове засідання відповідача та не повідомлення про це з поважних причин, а також наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Аналізуючи положення ст. ст. 229, 232 ЦПК України, слід зробити висновок, що лише наявність цих двох обставин в сукупності дає суду достаніх підстав для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 жодних доказів поважності причин неявки не надала та взагалі не надала суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 231 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 в особі за довіреністю ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 13 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „ДельтаБанк до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Розяснити заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов