Справа № 645/53/17
Провадження № 2/645/688/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Сілантьєвої Е.Є.

при секретарі - Момот О. І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Харківська міська рада про визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку спадкування за законом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові приміщення в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення літ "Б-1" загальною площею 67,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, який помер 22 березня 2016р. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на наступне: після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого 22 березня 2016 року відкрилася спадщина на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1, яке належало на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою 11.04.2000 року, реєстр №1-401, зареєстрований в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 14.04.2000р., реєстр № 2186. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги: позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, відповідач ОСОБА_2 - дружиною померлого спадкодавця ОСОБА_3 У встановлений законом строк, 21 вересня 2016р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно батька - ОСОБА_3, який помер 22.03.2016р., за яким була заведена спадкова справа № 13/2016. 22.12.2016р. позивачем подана заява про видачу додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 часку спадкового майна, а саме: на нежитлове приміщення літ А-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1. Проте, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.12.2016р. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставами відмови зазначено, що було виявлено невідповідність об'єкта, вказаного у договорі купівлі-продажу та об'єкта, на який виданий технічний паспорт, а саме відрізняється площа приміщення: з 38,4 кв.м. на 67,2 кв.м. та найменування: з нежитлового приміщення літ "А-1" на нежитлову будівлю «Б-1». Таким чином, позивач за первісним позовом зазначив, що оскільки його батько ОСОБА_3 за життя не зареєстрував ані спірний об'єкт нерухомого майна, ані право власності на нього відповідно до законодавства, що діяло на момент прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, та пізніше, відповідно до законодавства, що діяло з 01.01.2013р., здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлим батьком неможливо. Також ОСОБА_1 вказав, що Рішенням сесії Харківської міської ради від 25.12.2002р. його батьку - приватному підприємцю ОСОБА_3 надано земельну ділянку площею 0,0162 га по пр. Московському, 190/1 у м. Харкові в оренду для експлуатації та обслуговування майданчика літнього кафе. Рішенням міськвиконкому від 02.06.2004р. № 494 СПД ФО ОСОБА_3 дозволено реконструкцію існуючого тимчасового кафе з прибудовою під розширення залу та підсобних приміщень. Рішенням Харківської міської ради від 16.08.2006р. №638 затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію реконструйованого існуючого тимчасового кафе з прибудовою під розширення залу та підсобних приміщень по пр. Московському, 190/1 у м. Харкові загальною площею 67.2 кв. м. СПД ФО Лебедева ОСОБА_5. Таким чином виникла невідповідність площі спірного нежитлового приміщення та його найменування, що вказані у договорі купівлі-продажу та об'єкта, на який виданий технічний паспорт. Згідно довідки КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", на підставі рішення Харківської міської ради від 16.08ю.2006р. та акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 07.04.2006р. загальна площа становить 67,2 кв. м. , уточнено літеру нежитлової будівлі з літ "А-1" на літ "Б-1", тобто об'єкт був реконструйований, а свідоцтво про право власності отримане не було. Таким чином, у звязку з відмовою нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, позивач був вимушений звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_6, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_1

ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом та просила суд визнати за нею, ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення літ "Б-1" загальною площею 67,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер 22 березня 2016р. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне: після смерті спадкодавця ОСОБА_3, померлого 22 березня 2016 відкрилася спадщина на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1. Позивач та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги: відповідач ОСОБА_1 є сином спадкодавця, ОСОБА_2 - дружиною померлого спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті чоловіка, ОСОБА_3, який помер 22.03.2016р., була заведена спадкова справа № 13/2016. Приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 22.12.2016р. була винесена постанова про відмову видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку спадкового майна, а саме: на нежитлове приміщення літ "А-1", що знаходиться за адресою: м. Харків, проспект Московський, 190/1. Підставами відмови зазначено, що було виявлено невідповідність об'єкта, вказаного у договорі купівлі-продажу та об'єкта, на який виданий технічний паспорт, а саме відрізняється площа приміщення: з 38,4 кв.м. на 67,2 кв.м. та найменування: з нежитлового приміщення літ "А-1" на нежитлову будівлю літ "Б-1". Оскільки чоловік позивача по зустрічному позову, ОСОБА_3 за життя не зареєстрував ані спірний об'єкт нерухомого майна, ані право власності на нього відповідно до законодавства, що діяло на момент прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, та пізніше, відповідно до законодавства, що діяло з 01.01.2013р., здійснити державну реєстрацію права на нерухоме майно відповідно до діючого законодавства за померлим неможливо. Зазначені обставини вимусили позивач звернутись до суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали зустрічні позовні вимоги та просили їх задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги.

Представник третьої особи до судового засідання не зявилися. Про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Через канцелярію суду представник третьої особи подав заперечення на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 та позовні вимоги ОСОБА_2 такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.04.2000 року ОСОБА_3 належала нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 38,4 кв.м., що знаходиться у м. Харкові по проспекту Московському, 190/1. Зазначений договір був зареєстрований у Харківському міському бюро технічної інвентаризації.

Відповідно акту держаної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта без дати реконструйоване існуюче тимчасове кафе з прибудовою під розширення залу та підсобних приміщень по пр.. Московському № 190/1 субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_3 був прийнятий в експлуатацію.

Рішенням Харківської міської ради № 638 від 16.08.2006 року був затверджений акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію реконструйованого існуючого тимчасового кафе з прибудовою під розширення залу та підсобних приміщень по пр.. Московському, 190/1 загальною площею 67,2 кв.м. СПД ФО ОСОБА_7 також зазначене, що прийняття цього рішення не надає підстави для оформлення права власності на нерухоме майно.

23 березня 2016 року ОСОБА_3 помер (свідоцтво про смерть від 23.03.2016 року серії 1-ВЛ № 532613).

ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВЛ № 410266 від 19.07.2979 року.

ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 11 листопада 1994 року, серії 1-ВЛ № 260736.

Відповідно до положень ст.. 1261 ЦК України позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги.

В передбачений, ст.. 1270 ЦК України сторони звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2016 року № 379/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі додаткового свідоцтва про право на спадщину на 1 /2 частку нежитлового приміщення літ. «А-1», що знаходиться за адресою: місто Харків, проспект Московський, 190/1. Підставою відмови стало невідповідність обєкта, вказаного у договорі купівлі-продажу та обєкту , на який виданий технічний паспорт, а саме відрізняється площа приміщення (з 38,4 на 67,2 кв.м.) та найменування (з нежитлового приміщення «А-1» на нежитлову будівлю літ. «Б-1».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 1 ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, в редакції 2006 року на час здійснення реконструкції спірного нежитлового приміщення, оформлення права власності на нерухоме майно проводиться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку, та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність будівництва обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Зазначених документів сторонами по справі суду не надано.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин.

Кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права, обравши спосіб захисту, передбачений п. 2 ст. 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу, у особи виникає право на застосування конкретного способу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, особа обирає саме той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З огляду на вказане звернення до суду з позовом про визнання право власності на самочинно збудовані або реконструйовані обєкти повинно мати місце при наявності даних про те, що порушення питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Всупереч наведених норм, суду не надано доказів порушення, невизнання або оспорювання відповідачем по зустрічному позову, та позвичем за первісним позов обставин, на які посилається позивач та відповідач. Не надано також й доказів ухилення позивача відповідача від позасудової процедури оформлення спірного майна на позивача та відповідача.

З урахуванням позиції ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд вважає, що між сторонами відсутній спір про право цивільне, а пред'явлення позову обумовлено іншими обставинами.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд також вважає, що позовні вимоги є безпідставні, тому відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ