Справа № 733/1962/16-ц Провадження № 22-ц/795/614/2017 Категорія - цивільна
У Х В А Л А

10 березня 2017 рокум. Чернігів

Суддя апеляційного суду Чернігівської області Губар В.С., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі,

встановив :

Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

17 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року апеляційна скарга залишена без руху з наданням п'ятиденного строку для сплати судового збору в сумі 1738 грн. 63 коп.

09 березня 2017 року на адресу апеляційного суду Чернігівської області надійшла заява від ОСОБА_1, в якій він зазначає, що вимоги, викладені в ухвалі апеляційного суду, не передбачені Законом України «Про судовий збір».

Не погоджуючись з ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 01 березня 2017 року про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги, ОСОБА_1 заявив відвід судді Губар В.С., посилаючись на упередженість судді при винесенні цієї ухвали.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків.

При вирішенні питання про сплату судових витрат належить враховувати як інтереси держави у стягненні судового збору, так і інтереси особи, що подала апеляційну скаргу, у відстоюванні своїх інтересів, а також те, що питання про зменшення, розстрочку, відстрочення або звільнення від сплати судових витрат має на меті усунення перешкод в доступі до правосуддя, одержання судового захисту внаслідок відсутності в конкретній життєвій ситуації в особи, яка ініціює певні процесуальні дії, достатніх засобів для своєчасної та повної сплати судових витрат.

Обов'язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов'язок, визначений нормами процесуального права.

Виходячи із змісту позовної заяви ОСОБА_1, вважаю за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на його користь з ДАК «Хліб України» середнього заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок невиконання рішення суду про поновлення його на роботі за період з 05.06.2006 року по 01.12.2016 року. Позивач вважає, що вимушений прогул з 05.06.2006 року по 01.12.2016 року становить 10 років і 6 місяців, а тому відповідач має сплатити йому середню заробітну плату за цей період у розмірі 158056 грн. 92 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви - 16 грудня 2016 року) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах лише у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із інших трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Наведені норми процесуального права дозволяють сформулювати загальне правило: процесуальні дії мають вчинятися за нормами процесуального закону, чинними на момент вчинення цих дій.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 6-1121цс16, який відповідно до ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Середній заробіток за час невиконання рішення суду не є заробітною платою у розумінні ст..ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці» та ч. 1 ст. 94 КЗпП України, а є виплатою компенсаційного характеру.

Відтак, враховуючи, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 є майнова вимога про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у зв'язку з невиконанням рішення суду про поновлення його на роботі в сумі, згідно його позовних вимог, 158056 грн. 92 коп. (а.с. 1-2), тому судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 07 лютого 2017 року має розраховуватись наступним чином: (158056 грн. 92 коп. х 1%) х 110% = 1738 грн. 63 коп., які необхідно сплатити на наступний розрахунковий рахунок: 0002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО: 853592, та надати апеляційному суду оригінал платіжного доручення чи квитанції про сплату судового збору.

З огляду на зазначене та зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини щодо надання можливості сторонам скористатися правом на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги, та роз'яснити, що в разі невиконання приписів Закону України «Про судовий збір», апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Окрім того, заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Губар В.С. на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у цій справі не може бути задоволений, враховуючи наступне.

Відповідно до положень ст. 24 ЦПК України у разі заявлення відводу суд повинен вислухати особу, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думку осіб, які беруть участь у справі. Заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року у цій справі не відкрито, заява про відвід судді Губар В.С. є передчасною.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України, суддя

ухвалив :

ОСОБА_1 продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної акціонерної компанії «Хліб України» про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі, який не може перевищувати п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Губар