Справа №461/1094/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченко В.Є,

при секретарі - Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_4» до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що представник Фермерського господарства «ОСОБА_4» 31.10.2016 року направив на адресу національного антикорупційного бюро України заяву №801 про вчинення виконуючим обов'язків прокурора Сокальського району Львівської області ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Національне антикорупційне бюро України повідомило позивача про те, що заява про злочин направлена в прокуратуру Львівської області для вирішення. Прокурор відділу слідчого управління прокуратури Львівської області Бойко П.15.11.2016 року направив позивачу лист, в якому зазначив, що підстав для внесення відомостей в ЄРДР та проведення досудового розслідування за вказаною заявою не встановлено. В подальшому 30.01.2017 року позивач звернувся до Прокуратури Львівської області із зверненням №88 щодо надання підтверджуючих документів про результати розгляду його заяви. 02.20.2017 року Прокуратурою Львівської області надано повторну відповідь позивачу про відсутність підстав для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР. Стверджує, що такими діями Фермерському господарству «ОСОБА_4» завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації. Просив стягнути з держави України в особі Державної казначейської служби України 1000000 (один мільйон) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб прокуратури львівської області при розгляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2016 року та звернення від 30.01.2017 року.

В судове засідання представник позивач не з'явився. Направив на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Судом встановлено, що 31.10.2016 року Фермерське господарство «ОСОБА_4» за вих. № 801 направило на адресу Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинене кримінальне правопорушення із проханням відкрити кримінальне правопорушення за ст. 364, 365, 366 КК відносно ОСОБА_5. та визнати заявника потерпілою стороною по кримінальному провадженні.

07.11.2016 року Національним антикорупційним бюро України надано представнику ФГ «ОСОБА_4» відповідь № 11-006/39756 про те, що розгляд зазначених в даному зверненні питань не належить до їх компетенції. Разом із тим, направлено на адресу Прокуратури Львівської області звернення ФГ «ОСОБА_4» з додатками для розгляду та подальшого інформування про результати розгляду заявника.

Листом прокуратури Львівської області № 06/3-124-05 від 15.11.2016 року позивача повідомлено про розгляд його звернення від 31.10.2016 року. Зазначено, що відомості, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення щодо діяльності колишнього виконувача обов'язків прокурора Сокальського району ОСОБА_5. не містять об'єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення та про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування.

31.01.2017 року позивач звернувся до прокурора Львівської області із звернення за вих. № 88 про направлення йому документу, що підтверджує прийняття даної заяви про вчинений злочин від 31.10.2016 року за вих. № 801 та документа про реєстрацію даної заяви шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

02.02.2017 року начальником відділу процесуального керівництва слідчого управління прокуратури Львівської області С.Довжиком надано відповідь на звернення позивача від 31.01.2017 року, в якому зазначено, що за результатами розгляду попереднього звернення від 31.10.2016 рок у прокуратурою області надано відповідь про відсутність підстав для реєстрації кримінального провадження та роз'яснено вимоги чинного законодавства.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У ч.1 ст.16 Цивільного Кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч.2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

В пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судовим розглядом встановлено, що позивач не надав суду жодного належного доказу, який би підтверджував факт протиправних дій або бездіяльності прокуратури Львівської області, наявність будь-якого причинно-наслідкового зв'язку між шкодою та діями (бездіяльністю) відповідача. Належним чином позивачем не обґрунтовано вимоги немайнового характеру.

Крім цього, ч. 6-7 ст.1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

В даному випадку, незаконність дій посадових осіб прокуратури Львівської області при розгляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.10.2016 року та звернення від 30.01.2017 року не встановлена. Існує інший, передбачений Кримінально-процесуальним кодексом України, порядок оскарження дій щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Фермерського господарства «ОСОБА_4» до прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Є. Радченко