Дата документу 27.07.2017
Провадження № 6/334/352/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянув у судовому засіданні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану,

встановив:

Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану.

В поданні зазначено, що на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває два виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 334/10828/14-ц виданого 29 травня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» боргу у розмірі 287928 гривень 70 копійок.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що рахунки в банках за боржником не зареєстровані, боржник працевлаштований, рухоме майно не зареєстровано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта у власності боржника є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації, а саме за вищевказаною адресою, державним виконавцем здійснено вихід, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану, було неможливо у звязку з тим, що боржник до оселі державного виконавця не впустила, про що було складено акт державного виконавця, в присутності стягувача та двох понятих.

Таким чином, примусове виконання рішення суду стало неможливим у зв'язку з відсутністю доступу до помешкання боржника з метою перевірки майнового стану.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, але надав заяву про розгляд подання за його відсутності, вимоги подання підтримав в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше, як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Із матеріалів подання вбачається, що виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого листа № 334/10828/14-ц виданого 29 травня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_3» боргу у розмірі 287928 гривень 70 копійок.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що рахунки в банках за боржником не зареєстровані, боржник працевлаштований, рухоме майно не зареєстровано. Також у власності боржника є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. З метою перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації, а саме за вищевказаною адресою, державним виконавцем здійснено вихід, але потрапити в будинок та здійснити перевірку майнового стану, було неможливо у звязку з тим, що боржник до оселі державного виконавця не впустила, про що було складено акт державного виконавця від 12 квітня 2017 року, в присутності стягувача та двох понятих.

Станом на 12 червня 2017 року боржником ОСОБА_2 рішення суду в повному обсязі не виконується, заборгованість по сплаті боргу складає 287928 гривень 70 копійок.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Крім того, державним виконавцем не надано жодного доказу ухилення боржника від виконання судового рішення.

Питання про примусове проникнення до житла повинно вирішуватися не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусове проникнення до житла за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вільгельма Піка, буд. 38, з метою перевірки майнового стану не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про примусове проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_1, з метою перевірки майнового стану відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Гнатюк