Номер провадження: 22-ц/785/3360/17
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_3, треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «Саларид» про знесення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року,

встановила:

У лютому 2016 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з листа прокуратури Київського району м. Одеси від 08.04.2015 року № 0408-вих15 стало відомо, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року по справі №520/15174/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Одеська міська рада, задоволені позовні вимоги позивача про визнання права власності, а саме: за ОСОБА_3 було визнано право власності на кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 60,4 кв.м.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.11.2014 року вищевказане заочне рішення було скасоване, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання права власності відмовлено у повному обсязі.

Проте, 27.12.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Голоцваном Є.О. було прийнято рішення № 9610083 про державну реєстрацію права власності на 1/1 частку кафе, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за суб'єктом ОСОБА_3.

В подальшому, згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. за №155, ОСОБА_3 передав у власність, а ОСОБА_8 прийняв у власність 1/2 частину вищевказаного кафе.

На підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року приватним нотаріусом Фроловою Р.В. прийнято рішення від 22.01.2014 року за №10179646 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на 1/2 частини нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, згідно договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фроловою Р.В. за №156, ОСОБА_3 передав у власність, а ОСОБА_8 прийняв у власність ще 1/2 частину вищевказаного кафе.

На підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року приватним нотаріусом Фроловою Р.В. прийнято рішення від 22.01.2014 року за №10180362 про державну реєстрацію за ОСОБА_8 права власності на 1/2 частину нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1.

У наступному, згідно протоколу №1 установчих зборів ТОВ «Саларид» затверджено статутний капітал Товариства у розмірі 277 596,00грн. з наступним розподілом часток в ньому: Фізична особа громадянин України ОСОБА_8 в рахунок своєї частки вносить майно на суму 277596,00 грн., що складає 100 % статутного капіталу, а саме: 1/2 частину кафе, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 22.01.2014 року №156.

15.01.2015року державним реєстратором прав на нерухоме майно Антоненко О.С. на підставі свідоцтва про право власності номер 32276480 було винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №18648178 від 15.01.2015 року.

Враховуючи виявлені факти, Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було подано адміністративний позов до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, Приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. про скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцвана Є.О. від 27.12.2013 року за № 9610083 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення приватного нотаріуса ОМНО Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за № 10179646 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення приватного нотаріуса ОМНО Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за № 10180362 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Антоненко О.С. від 15.01.2015 року за № 18648178 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Саларид» на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язання Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 року по справі №815/3348/15 було частково задоволено позовну заяву КРА ОМР, а саме: скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області Голоцвана Є.О. від 27.12.2013року №9610083 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за №10179646 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасовано рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за №10180362 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міської управління юстиції Антоненко Оксани Сергіївни від 15.01.2015 року за №18648178 про державну реєстрацію права власності ТОВ «Саларид» на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Привалової Є.Є. Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 23.12.2015 року №27431480, 27431395, 27431581, 27431521 скасовано записи про нерухоме майно за №4360706, 4105472, 4361013, 839551 відповідно розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 01.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, станом на 24.12.2015 року відомості про реєстрацію права власності відсутні.

Таким чином, на теперішній час право власності на об'єкт нерухомості у вигляді кафе за спірною адресою не зареєстровано за будь-якими особами.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.11.2014 року, прийнятим за розглядом справи №22-ц/785/9568, встановлено особу, яка проводила будівництво за спірною адресою - ОСОБА_3.

З виходом на місце співробітниками КРА ОМР та ДКВ ОМР проведено перевірку за зазначеною адресою, за результатами чого встановлено наявність самовільного будівництва у вигляді бару «ІНФОРМАЦІЯ_1» та складено відповідний акт від 12.01.2016 року.

Розпорядженням КРА ОМР від 29.01.2016 року №77 було зобов'язано відповідача власними силами і за рахунок власних коштів у десятиденний строк знести (демонтувати) кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, на теперішній час, вимоги КРА ОМР ОСОБА_3 не виконано, що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 за власний рахунок знести самочинно зведену нежитлову будівлю - кафе, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через представника - ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 08.04.2015 року прокуратура Київського району м. Одеси звернулася до Київської районної адміністрації Одеської міської ради з листом за №0408-вих15, зі змісту якого вбачається, що прокуратурою Київського району м. Одеси встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року по справі №520/15174/13-ц задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_11, третя особа - Одеська міська рада про визнання права власності.

Визнано право власності за ОСОБА_3 на кафе, яке складається з залу, площею 51,7 кв.м., кухні 6,6 кв.м., санвузлу 2,1 кв.м., навіс над майданчиком 105,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.11.2014 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 21.11.2013 року скасовано, постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності відмовлено.

Згідно Інформаційної довідки PC ОМУЮ, на даний час наявна реєстрація права власності на вказану самовільно збудовану будівлю, у зв'язку з чим прокуратура Київського району м. Одеси звернулася до Київської районної адміністрації Одеської міської ради для вирішення питання щодо вжиття заходів представницького характеру шляхом скасування реєстрації права власності та приведення земельної ділянки до первісного стану.

КРА ОМР звернулася до суду з позовом до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області, державних реєстраторів прав на нерухоме майно управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції в Одеській області Голоцван Є.О. і Антоненко О.С., приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В., за участю третіх осіб - ТОВ «Саларид» і ОСОБА_8 про скасування рішень від 27.12.2013 року №9610083, від 22.01.2014 року за №10179646, від 22.01.2014 року за №1018036, від 15.01.2015 року за №18648178 та зобов'язання внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 2578.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року позов Київської районної адміністрації Одеської міської ради задоволено частково. Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції в Одеській області Голоцвана Є.О. від 27.12.2013 року №9610083 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, - скасовано; Рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за №10179646 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, - скасовано; Рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В. від 22.01.2014 року за №10180362 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, - скасовано; Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міської управління юстиції Антоненко Оксани Сергіївни від 15.01.2015 року за №18648178 про державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю «Саларид» на нерухоме майно у вигляді кафе, загальною площею 60,4 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, - скасовано, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно Привалової Є.Є. за №№27431521, 27431581, 27431395, 27431480 від 23 грудня 2015 року були скасовані записи про нерухоме майно, право власності та суб'єкта (суб'єктів) цього права форма власності: приватна, за номерами 8395551, 4361013, 4105472, 4360706.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2016 року постанову Одеського оружного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2015 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення. В задоволенні позову Київської районної адміністрації Одеської міської ради до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Фролової Р.В., державного реєстратора прав на нерухоме майно Голоцвана Є.О., управління державної реєстрації Головного територіальної управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора прав на нерухоме майно Антоненко О.С., управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Саларид», ОСОБА_8, ОСОБА_3 про скасування рішень та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2016 року співробітниками Київської районної адміністрації Одеської міської ради було складено акт обстеження об'єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси, 11 ст. Великого Фонтану, за результатами обстеження встановлено: бар «ІНФОРМАЦІЯ_1», площею приблизно 200кв.м., на момент перевірки власники або відповідальні особи були відсутні.

29.01.2016 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження за №77 про знесення (демонтаж) кафе за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, яким зобов'язано гр. ОСОБА_3 власними силами і за рахунок власних коштів у десятиденний строк знести (демонтувати) кафе, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в разі невиконання п.1 цього розпорядження юридичному відділу Київської районної адміністрації Одеської міської ради вчинити заходи у відповідності до чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на об'єкт нерухомості - кафе, за адресою: АДРЕСА_1, відомості про реєстрацію іншого речового права, відомості про державну реєстрацію іпотеки, вістуні, що підтверджується інформаційною довідкою від 19.01.2017 року за №78453636.

Разом з тим, рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.11.2014 року було встановлено, що особою, яка проводила самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

До того ж, зазначеним Законом визначено, що фізичні і юридичні особи зобов'язані отримувати в установленому законодавством порядку дозвіл на виконання робіт, пов'язаних з будівництвом об'єкта архітектури.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій» здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів відповідно до вихідних даних на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; облік державних і суспільних інтересів при плануванні й забудові територій; врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок і будинків, що оточують місце будівництва; захист прав громадян і громадських організацій відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 26, ч. 1 ст. 31 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва.

Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I-III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відсутність у забудовника - ОСОБА_3 затвердженого проекту й дозволу на проведення будівельних робіт свідчить про те, що таке будівництво є самочинним.

Відповідно до частин 1, 7 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови. Право на звернення до суду з таким позовом закон надає, зокрема, й відповідному органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. 213-214 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести допустимими та належними доказами ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з роз'ясненнями викладеними в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Наявність чи відсутність наведених обставин та можливість встановлення відповідних фактів суд вирішує відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 27, 57-60 ЦПК України, за якими сторони при вирішенні справи зобов'язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підстави їх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Ю.І.Кравець