Справа № 368/817/16-ц
провадження № 4-с/368/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

представників стягувача АТ «Чеська експортні банка» ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

представника стягувача ТМЛ Інвестмент ОСОБА_6

та представника Відділу ДВС ОСОБА_7

під час розгляду в судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Чеська Експертні банка, а.с.», ТМЛ Інвестмент, с.р.о., Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

представник боржника звернувся до суду зі скаргою та просить суд поновити десятиденний строк для подання скарги, прийняти скаргу ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» на постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області та визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області, посилаючись на те, що 28 квітня 2015 року при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області у справі № 368/2299/13-ц, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 28.04.2015 р. відкрите виконавче провадження № 47395355.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 28.04.2015 р. накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення: 300 369 319, 64 грн. та оголошено заборону на його відчуження.

07 вересня 2015 р. за заявою іншого кредитора (Стягувача) скаржника - TMЛ Інвестмент, c.p.o. на виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2014 р. №911/2425/13 про стягнення з ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» на користь TML Investment, s.r.o. 9 365 000 евро 00 євроцентів основного боргу, що еквівалентно 100 349 870 грн. 84 коп., 2 345 564 евро 49 євроцентів позичкових процентів, що еквівалентно 25 133 699 грн. 27 коп. та 68 820 грн. 00 коп. судового збору, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_10 відкрите виконавче провадження № 48696260.

02 жовтня 2015 року постановою про обєднання у зведене виконавче провадження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 обєднано у зведене виконавче провадження виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» на користь юридичних осіб Банку «Чеська експортні банка, а.с.» (виконавчий лист № 368/2299/13-ц, виданий 01.04.2015 р. Кагарлицький районним судом Київської області про стягнення 15 235 450 євро плюс штрафні санкції тощо) та TMЛ Інвестмент, с.р.о. (наказ Господарського суду Київської області № 911/2425/13, виданий 23.06.2014 про стягнення 9 365 000 євро основного боргу, 2 345 564, 49 євро позичкових процентів, 68 820 грн. судового збору) суми боргу з метою подальшого накладення арешту на майно боржника у межах суми стягнення виконавчого збору та можливих витрат на виконавче провадження.

Таким чином, на даний момент відкриті та тривають виконавчі провадження №№ 47395355, 48696260 (обєднані у зведене виконавче провадження), боржником за якими є скаржник.

Разом з тим, зазначають, що 31 серпня 2007 р. між ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та Акціонерним товариством «Чеська експортні банка, а.с.» укладено Кредитний договір № 21274, відповідно до якого кредитодавець погодився надати позичальнику кредит у сумі, яка не перевищує 15 334 250 євро (кредит), а Товариство взяло на себе зобов'язання повернути кредит у строки та на умовах, визначених Договором.

01 жовтня 2007 року, в забезпечення виконання зобовязань, між ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та Акціонерним товариством «Чеська експортні банка, а.с.» було укладено іпотечний договір, який посвідчено державним нотаріусом Ржищівської міської державної нотаріальної контори 01.10.2007 р., та зареєстровано в реєстрі за № 3815.

У червні 2015 року Акціонерне товариство «Чеська експортні банка, а.с.» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» про визнання дійсним з 25 січня 2012 року Додаткового договору № 1 до Іпотечного договору від 01 жовтня 2007 року, укладеного між ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та Акціонерним товариством «Чеська експортні банка, а.с.».

13 липня 2015 року рішенням Господарського суду Київської області (справа №911/2376/15) позов банку задоволено та визнано дійсним Додатковий договір № 1 до Іпотечного договору від 01 жовтня 2007 року, укладений між ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та Акціонерним товариством «Чеська експортні банка, а.с.», від 25 січня 2012 року.

7 жовтня 2015 року постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 р. відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та зазначене вище рішення Господарського суду Київської області залишене без змін.

У звязку з наведеним, рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2376/15 набрало законної сили.

Предметом іпотеки, згідно Іпотечного договору від 01 жовтня 2015 року, зміненого рішенням Господарського суду Київської області від 13 липня 2015 у справі № 911/2376/15, є:

●земельна ділянка площею 3,0087 га, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод», розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада, адміністративна будівля, літера А, площею 220, 8 кв.м. та виробнича будівля, літера Б, площею 15 740,2 кв.м., що розташовані за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська, буд. 57;

●всі інші існуючі споруди і такі, що будуть споруджені у майбутньому, будівлі та комунікації (закінчені або ні), що находяться на Земельній ділянці або будуть знаходитися на Земельній ділянці в майбутньому, та інше майно, як зазначено в цьому Додатковому договорі, разом з усіма приналежностями, що залежить від нього або мають відношення до нього.

Представник ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» ОСОБА_1 з матеріалами виконавчих проваджень (47395355 та 48696260) ознайомлювалась 26.01.2016 та 01.03.2016р., про що свідчить відповідна відмітка, що міститься в матеріалах виконавчого провадження.

При цьому, як свідчать матеріали виконавчого провадження вищезазначене клопотання стягувача державним виконавцем не розглядалось, оскільки матеріали виконавчого провадження не містять жодного документу щодо розгляду питань, порушених стягувачем у клопотанні.

Додатково зазначають, що останньою за датою постановою, винесеною державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в межах виконавчих проваджень 47395355 та 48696260, була постанова, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р. у ВП № 48696260, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення: 125 552 390,00 грн.

Разом з тим, в провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа № 810/1268/16 за позовом ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_11, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_12, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України ОСОБА_13, Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ Київської області, державного реєстратора Реєстраційної служби Ірпінського МУЮ Київської області ОСОБА_14 про визнання протиправними, скасування рішень, записів та зобовязання вчинення певних дій (копія ухвали Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення попереднього судового засідання від 14 квітня 2016 року у справі № 810/1268/16 додається).

23 травня 2016 року, під час ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 810/1268/16 (копія заяви з відміткою про ознайомлення додається), представнику скаржника стало відомо про надання до Київського окружного адміністративного суду представником Головного територіального управління юстиції у м. Києві (відповідача в адміністративній справі) копії реєстраційної справи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Серед поданих відповідачем до Київського окружного адміністративного суду копій документів, наявна копія постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355.

Як вбачається з тексту копії постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 р., до відділу надійшла письмова заява від 10.12.2015 р. акціонерного товариства «Чеська Експортні Банка, а.с.» про звільнення іпотечного майна з-під арешту, а саме: земельної ділянки площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 312088, виданого Кагарлицькою районною державною адміністрацією у Київській області 22 листопада 2005 року, право власності зареєстровано в реєстрі за номером 01; адміністративна будівля (літера А) загальною площею 220,8 (прописом: двісті двадцять цілих вісім десятих) квадратних метри та виробнича будівля (літера Б) загальною площею 15740,2 (прописом: п'ятнадцять тисяч сімсот сорок цілих дві десяті) квадратних метрів, розташовані за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська 57 (прописом: пятдесят сім), розташовані на земельній ділянці площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 22669371, видане 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13 599262 від 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області.

Відразу зазначають, що матеріали виконавчого провадження не містять письмової заяви Стягувача (його представника) від 10 грудня 2015 року про звільнення іпотечного майна з-під арешту.

Водночас, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, посилаючись на статті 11, 52, 57 Закону України «Про виконавче провадження», накладає арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення 300369319,64 грн., та забороняє здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику, окрім: земельної ділянки площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 312088, виданого Кагарлицькою районною державною адміністрацією у Київській області 22 листопада 2005 року, право власності зареєстровано в реєстрі за номером 01; адміністративна будівля (літера А) загальною площею 220,8 квадратних метри та виробнича будівля (літера Б) загальною площею 15740,2 (прописом: п'ятнадцять тисяч сімсот сорок цілих дві десяті) квадратних метрів, розташовані за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська 57, розташовані на земельній ділянці площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 22669371, видане 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13599262 від 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області; предмету застави рухомого майна: підготовчий цех (А+Б), формувальний цех (А), автоматика формовки (А), камерна сушарка (А), перевантаження сухих виробів (А), транспорт пічних вагонеток (А), тунельна піч (А), лінія пакетування (А), переробка ошурків (А+Б), компресорна підстанція (А), електрообладнання (01.00-А та Б,А).

Тобто, як слідує з тексту постанови, що оскаржується, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 вийшов за межі прохання заявника-стягувача та за власною ініціативою додав предмет застави рухомого майна до переліку майна, що належить боржнику, на яке арешт не накладається та не встановлюється заборона щодо його відчуження.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р. грубо порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки накладення арешту на майно та зняття арешту з майна, у тому числі майна, що є предметом іпотеки та застави, здійснюється в межах повноважень, у порядку та спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Так, права і обовязки державного виконавця визначені у статті 11 Закону України ''Про виконавче провадження".

За змістом цієї норми державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, вправі накладати арешт на майно боржника, передавати його на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку.

Підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження є, зокрема, заява стягувана про примусове виконання рішення (пункт 1 частина перша статті 19 цього Закону).

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

У разі, якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (частина перша статті 33 Закону України "Про виконавче провадження").

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" на майно, яке перебуває в іпотеці, та не входить до Переліку видів майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами (додаток до цього закону) допускається звернення стягнення на майно, яке полягає, зокрема, в його арешті та примусовій реалізації.

Отже, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення суду та може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження").

Стаття 44 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 54 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (частина восьма статті 54 Закону України "Про виконавче провадження").

За положеннями статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України "Про іпотеку".

Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України "Про іпотеку").

Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

У Постанові Верховного Суду України №6-238 цс 14 від 4 лютого 2015 року чітко визначена правова позиція Верховного Суду України щодо застосування правових норм Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до вищезазначеної Постанови Верховного суду України аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

У разі, коли державний виконавець вчиняє дії на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення чи виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, то при вирішенні питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, в матеріалах виконавчих проваджень №№ 47395355, 48696260 (обєднаних у зведене виконавче провадження), містяться постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 квітня 2015 року та 14 грудня 2015 року, відповідно. Ці постанови не скасовані, арешт з всього майна боржника не знятий, з огляду на наступне.

Статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна.

Частинами 1, 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частиною 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Частиною 4 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт з майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу для зняття арешту.

В той же час, згідно ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. При цьому, арешт знімається шляхом прийняття постанови про зняття арешту.

Вищенаведене свідчить про те, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р., прийнята нібито по виконавчому провадженню № 47395355 прийнята неправомірно, в порушення ст.ст. 11, 33, 52, 54, 56, 57, 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Наголошують на тому, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015р., прийнята нібито по виконавчому провадженню № 47395355, (її копія) не міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку (ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»).

Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ (ст. 384 ЦПК України).

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Слід зазначити, що ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» не отримував копію постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Представник ДВС подану скаргу не підтримала та просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки при прийнятті постанови головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області не було порушено права скаржника та була прийнята у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Представники заінтересованої особи в особі АТ «Чеська експортні банка, а.с.» заперечували проти поданої скарги та вважають, що вона не підлягає до задоволення. Окрім того, вважають, що скаржником пропущений строк звернення із даною скаргою до суду та поновленню не підлягає, оскільки поважних причин для цього у них не має. Стосовно суті скарги зазначають наступне. Державним виконавцем дотримано вимоги Закону України Про виконавче провадження . Як вбачається з матеріалів ВП № 47395355, підставою для прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови стала постанова начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_15, від 14 грудня 2015 року. Постановою, по-перше, скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 квітня 2015 року, а по-друге - зобовязано державного виконавця винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження на все майно, окрім предметів застави та іпотеки. Таким чином, зняття арешту з майна боржника, а також подальше накладення арешту на це майно, окрім предметів застави та іпотеки, відбувалось з повним дотриманням норм Закону України Про виконавче провадження:

згідно з ч. 2 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження, начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом; та

відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Постанова-2 містить посилання на зазначенні вище норми закону. Таким чином, приймаючи оскаржувану Постанову-1 державний виконавець дотримався встановленого порядку та мав законні підстави її приймати. Майно боржника, з якого знято арешт, призначено виключно для задоволення вимог стягувача, а не будь-яких інших кредиторів боржника. Згідно вимог частини 6 ст. 3 Закону України Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Статтею 19 Закону України Про заставу і статтею 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Таким чином, заставлене та іпотечне майно призначене в першу чергу для забезпечення майнових прав та інтересів заставодержателя.

Отже, захист майнових прав стягувача у відносинах з боржником можливий як шляхом стягнення грошових коштів, так і шляхом отримання у власність майна, що є обєктом застави/іпотеки. 11 грудня 2015 року представником стягувача по виконавчому провадженню № 47694325 було подано заяву про внесення змін у постанову про арешт майна боржника у звязку з наміром скористатись своїм правом заставодержателя, шляхом задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки, що є пріоритетним правом стягувача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. 14 грудня 2015 року постановою державним виконавцем було знято арешт з майна боржника. Тією ж датою було винесено постанову про арешт на майно божника та оголошення заборони на його відчуження. За положеннями ст. 1 Закону України Про заставу, застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами та відповідно частиною першою ст. 20 Закону України Про заставу, за якою заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що застава як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-заставодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором. Застава має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії договору застави (ст. З Закону України Про заставу). За змістом ч. 2ст. 1 Закону України Про заставу у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до застави заставодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета застави переважно перед іншими особами. Пріоритет права заставодержателя на задоволення забезпечених заставою вимог за рахунок предмета застави відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в заставу нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації застави. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно. До таких самих висновків дійшов Кагарлицький районний суд Київської області (суддя Шевченко І.І.) при розгляді повністю аналогічної справи № 368/344/16-ц з ідентичними обставинами та за участю тих самих сторін і заінтересованих осіб. Ухвала суду в даній справі була залишена без змін Апеляційним судом Київської області та Вищим спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Представник заінтересованої особи в особі - ТМЛ Інвестмент, с.р.о. підтримав подану скаргу та вважає, що представником скаржника аргументовано подано скаргу та зазначені в ній дані обставини є такими, що підлягають до задоволення.

Суд, вислухавши представників сторін та вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби при примусовому виконанні судових рішень.

За приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

23 серпня 2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області було прийнято до провадження скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Чеська Експертні банка, а.с.», ТМЛ Інвестмент, с.р.о., Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області та справу призначено до судового розгляду.

При зверненні до суду зі скаргою ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» також подало клопотання про поновлення строків, вказуючи що оскаржувану постанову підприємство не отримувало. Про наявність постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 ОСОБА_16 «Кузьминецький цегляний завод» стало відомо після ознайомлення з матеріалами адміністративної справи № 810/1268/16, що перебуває в провадженні Київського окружного адміністративного суду представником скаржника ОСОБА_1, а саме, 23.05.2016 р.

Відтак, лише 23.05.2016 р. Товариству стало відомо про порушення його прав, що вказує на дотримання Товариством строку подання зазначеної скарги.

Згідно із ч. 2 ст. 385 Цивільного процесуального кодексу України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що строк для подання скарги ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» дійсно пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» за змістом ст. 98 ЦПК УРСР (ст. 26 ЦПК України 2004 року) учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

У відповідності до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області стягувачу Акціонерному товариству «Чеська Експортні банка, а.с.» виданий виконавчий лист № 368/2299/13-ц на виконання рішення цього ж суду від 04 серпня 2014 року за яким, стягнуто з ТОВ «Кузьминецький цегляний завод», ідентифікаційний номер компанії: 32167115, має компенсувати АК «Чеська Експортні Банка, а.с.», ідентифікаційний номер підприємства у Чехії: 63 078 333, витрати, пов'язані з арбітражним розглядом, у сумі 9 539 263 чеські крони, що за офіційним курсом НБУ станом на 4.08.2014 року складає 5 632 581,85 грн.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюється у відповідності до ст. 83 Закону та регламентований Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 р.

22 квітня 2015 року представником АТ «Чеська Експортні банка, а.с.» було подано заяву і виконавчий лист до Відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції МЮ України в Київській області.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

28 квітня 2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» добровільно виконати рішення суду. Вказану постанову було направлено сторонам.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою, третьою статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

У зв'язку з відсутністю добровільного виконання судового рішення 28 квітня 2015 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 накладено арешт на майно боржника у межах суми звернення стягнення: 300 369 319, 64 грн. та оголошено заборону на його відчуження.

07 вересня 2015 р. за заявою іншого кредитора (стягувача) скаржника - TMJI Інвестмент, c.p.o. (TMLInvestment. s.r.o., Чеська Республіка, ОСОБА_17, Целніці 1028/10, 110 00 Прага 1) на виконання наказу господарського суду Київської області від 23.06.2014 р. № 911/2425/13 про стягнення з ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» на користь TML Investment, s.r.o. 9 365 000 евро 00 євроцентів основного боргу, що еквівалентно 100 349 870 грн. 84 коп., 2 345 564 евро 49 євроцентів позичкових процентів, що еквівалентно 25 133 699 грн. 27 коп. та 68 820 грн. 00 коп. судового збору, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_10 відкрите виконавче провадження № 48696260.

02 жовтня 2015 року постановою про обєднання у зведене виконавче провадження головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 обєднано у зведене виконавче провадження виконавчі провадження по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» на користь юридичних осіб Банку «Чеська експортні банка, а.с.» (виконавчий лист № 368/2299/13-ц, виданий 01.04.2015 р. Кагарлицький районним судом Київської області про стягнення 15 235 450 євро плюс штрафні санкції тощо) та TMJI Інвестмент, с.р.о. (наказ Господарського суду Київської області № 911/2425/13, виданий 23.06.2014 про стягнення 9 365 000 євро основного боргу, 2 345 564, 49 євро позичкових процентів, 68 820 грн. судового збору) суми боргу з метою подальшого накладення арешту на майно боржника у межах суми стягнення виконавчого збору та можливих витрат на виконавче провадження.

Таким чином, на даний момент відкриті та тривають виконавчі провадження №№ 47395355, 48696260, які обєднані у зведене виконавче провадження.

13.07.2015 року Господарським судом Київської області було винесено рішення у справі №911/2376/15, яке залишене без змін ухвалою Київським апеляційним господарським судом від 07.10.2015 р., визнано дійсним з 25.01.2012 р. Додатковий договір №1 до Іпотечного договору від 01.10.2007 р., укладений між ТОВ «Кузьминецький цегляний завод» та банком «Чеська експортні банка, а.е». Вказаним рішенням Господарського суду Київської області від 13.07.2015 року затверджено редакцію Додаткового договору №1, відповідно до п. 2.1.1. якого: на забезпечення сплати та виконання Основних зобовязань на момент їх настання, Іпотекодавець (Боржник) передає на користь Іпотекодержателя (Стягувача) у іпотеку з першочерговим пріоритетом обтяження («Іпотека») наступне майно та всі або будь-які права Іпотекодавця у відношенні наступного майна: предмет іпотеки 1: земельна ділянка площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегляний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада («Земельна ділянка»); предмет іпотеки 2: адміністративна будівля, літера А, загальною площею 220,8 кв. м. та виробнича будівля (літера Б) загальною площею 15 740, 2 кв. м., розташовані за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська, 57 (прописом: пятдесят сім), розташовані на земельній ділянці.

Ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом вимог частин 6, 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

10 грудня 2015 року до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява АТ «Чеська Експортні Банка, а.с.» про зняття арешту з майна, що передано в іпотеку та заставу банку, а саме: земельна ділянка площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 312088, виданого Кагарлицькою районною державною адміністрацією у Київській області 22 листопада 2005 року, право власності зареєстровано в реєстрі за номером 01; адміністративна будівля (літера А) загальною площею 220,8 кв.м. та виробнича будівля(літера Б) загальною площею 15 740, 2 кв.м., розташовані за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська 57, розташовані на земельній ділянці площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», код ЄДРПОУ 321671 15, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 22669371, видане 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13599262 від 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області; рухомого майна: підготовчий цех (А+Б), формувальний цех (А), автоматика формовки (А), камерна сушарка (А), перевантаження сухих виробів (А), транспорт пічних вагонеток (А), тунельна піч (А), лінія пакетування (А), переробка ошурків (А+Б), компресорна підстанція (А), електрообладнання (01.00-А та Б,А).

Відповідно до вимог статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Частиною першою етапі 6 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом (частина 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 2 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на вищевикладене, 14 грудня 2015 року постановою заступник директора Департаменту начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства Юстиції України ОСОБА_15 було винесено постанову, згідно якої було скасовано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.04.2015 року № 47395355 з примусового виконання виконавчого листа Кагарлицького районного суду Київської області № 368/2299/13-ц від 01.04.2015 р. та зобовязано державного виконавця винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, на все майно окрім: земельна ділянка площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 312088, виданого Кагарлицькою районною державною адміністрацією у Київській області 22 листопада 2005 року, право власності зареєстровано в реєстрі за номером 01; адміністративна будівля (літера А) загальною площею 220,8 кв.м. та виробнича будівля (літера Б) загальною площею 15 740, 2 кв.м., розташовані за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська. 57, розташовані на земельній ділянці площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 22669371, видане 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13599262 від 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області; рухомого майна: підготовчий цех (А+Б), формувальний цех (А), автоматика формовки (А), камерна сушарка (А), перевантаження сухих виробів (А), транспорт пічних вагонеток (А), тунельна піч (А), лінія пакетування (А), переробка ошурків (А+Б), компресорна підстанція (А), електрообладнання (01.00-А та Б,А).

14 грудня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 було винесено постанову, згідно якої вирішено накласти арешт на все майно, що належить боржнику: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кузьминецький цегляний завод" адреса: вул. Червоноармійська, 57, с. Кузьминці, Кагарлицького району у межах суми звернення стягнення: 300369319,64 грн., окрім: адміністративної будівлі (літера А) загальною площею 220,8 (прописом: двісті двадцять цілих вісім десятих) квадратних метри та виробнича будівля (літера Б) загальною площею 15740,2 (прописом: п'ятнадцять тисяч сімсот сорок цілих дві десяті) квадратних метрів, розташовані за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, с. Кузьминці, вул. Червоноармійська 57 (прописом: пятдесят сім), розташовані на земельній ділянці площею 3,0087 гектарів, кадастровий номер :03:001:0002, цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості (господарський двір, цегельний завод), розташована за адресою: Україна, Київська область, Кагарлицький район, Кузьминецька сільська рада та належать товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 22669371, видане 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:13599262 від 05.06.2014 р. Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції Київської області.

Положеннями ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження»(чинного на час винесення державними виконавцями постанов, які оскаржуються) передбачені обов'язки і права державного виконавця, зокрема, вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час вчинення виконавчих дій арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час вчинення виконавчих дій встановлено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності з частинами 1, 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час вчинення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на час вчинення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, в судовому засіданні не встановлено вимог порушень Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 року, яку просить скасувати скаржник є законною.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вище викладене, суд вважає дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 щодо накладення арешту на майно боржника такими, що вчинені на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 377 ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариству з обмеженою відповідальністю «Кузьминецький цегляний завод», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Чеська Експертні банка, а.с.», ТМЛ Інвестмент, с.р.о., Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.12.2015 р., прийнятою по виконавчому провадженню № 47395355, при примусовому виконанні виконавчого листа № 368/2299/13-ц, виданого 01.04.2015 р. Кагарлицьким районним судом Київської області відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.І. Шевченко