Справа №295/1400/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Гумен Н.В.,

при секретарі Скришевській О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що відповідач, який являється батьком дитини, не проживає із сімєю, що не дає йому можливості у повні мірі турбуватися про здоровя та розвиток дитини. Всі обовязки по вихованню та утриманню дитини відповідачка виконує самостійно. Також позивачка зазначає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу, на утриманні інших дітей не має. Позивачка вважає, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей, а тому вимушена звернутись з даним позовом в судовому порядку.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву, у якій уточнила позовні вимоги, а саме просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розміні 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, та просила розглядати справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, де просив розглядати справу без його участі. Також відповідачем подано письмові пояснення по суті заявлених вимог про стягнення аліментів, у яких він вказує, що матеріальну допомогу на утримання дитини надає та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

ОСОБА_2 встановлено, що 08.08.1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. (а.с. 12)

Від шлюбу, 15.03.2002 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Позивач та відповідач є працездатними особами, тому мають рівні можливості щодо належного матеріального забезпечення спільної дитини.

Отже, суд дійшов висновку, що за обставин, які склалися, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підлягає задоволенню. Виходячи з позовних вимог позивачки розмір аліментів визначається судом в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з дня предявлення позову до суду, тобто з 07.02.2017р.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 141, 150, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 58, 81, 88, 130, 208, 209, 212-215, 224-226, 232-233, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: