Провадження № 22-ц/773/284/17 Категорія: 57 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Киці С.І., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Вергуна Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідачів Ганіговської І.М., Удалової Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного комунального підприємства «Луцьктепло» про захист прав споживача за апеляційною скаргою відповідача державного комунального підприємства «Луцьктепло» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2016 року позов задоволено.

Постановлено зобов'язати ДКП «Луцьктепло», як суб'єкт господарювання, здійснити за власний рахунок періодичну повірку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж, лічильників обліку теплової енергії, що встановлені у квартирі № 37 та у квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути з ДКП «Луцьктепло» в дохід держави судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач ДКП «Луцьктепло» подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2016 року та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача Ганіговська І.М. та Удалова Н.С., кожен окремо, апеляційну скаргу підтримали з підстав в ній зазначених.

Представник позивача ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала.

Позивач ОСОБА_4 та треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представників відповідача Ганіговської І.М. та Удалової Н.С., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу відповідача ДКП «Луцьктепло» слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача, як виконавця житлово-комунальних послуг, законом покладено зобов'язання з повірки засобів вимірювальної техніки.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право власності на житло від 2 липня 2009 року та від 1 жовтня 2009 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачеві ОСОБА_4 та членам її сім'ї - третім особам по даній справі (а.с. 4, 5).

Листом від 19 липня 2016 року ДКП «Луцьктепло» повідомило ОСОБА_4 про необхідність проведення метрологічної повірки квартирного теплового лічильника до 1 вересня 2016 року із попередженням, що у випадку непроведення вказаної повірки нарахування плати за послугу з централізованого опалення буде проводитись по тарифу за 1 м2 (без засобів обліку) (а.с. 6).

На звернення ОСОБА_4 від 13 вересня 2016 року відповідач, покликаючись на ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та постанову КМ України «Про затвердження Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт» від 8 липня 2015 р. № 474 повідомив, що періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на теплопостачання. Так як витрати виконавця послуги з централізованого опалення на проведення періодичної повірки засобів обліку теплової енергії не передбачені у структурі тарифу на послугу з централізованого опалення, то повірка квартирних засобів обліку теплової енергії не може здійснитися на безоплатній основі (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, визначені у ч. 2 ст. 11 ЦК України, серед яких, зокрема, значаться договори та інші правочини.

Як визначено у ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а також пунктом 6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року № 474, передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Отже, законом та підзаконними нормативно-правовими актами чітко передбачено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки за спожиту для побутових потреб теплову енергію здійснюється за рахунок виконавця житлово-комунальних послуг.

Зобов'язуючи споживача провести повірку лічильників за власний рахунок відповідач покликався на ті обставини, що витрати виконавця послуг з централізованого опалення на проведення періодичної повірки засобів обліку теплової енергії не передбачені у структурі тарифу на послугу з централізованого опалення, що надає ДКП «Луцьктепло».

Проте вказана обставина не є підставою для незастосування правила, визначеного у ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

В апеляційній скарзі відповідач покликається на ту обставину, що повірка лічильників не здійснюється на безоплатній основі, а тому у випадку, якщо витрати виконавця послуг з централізованого опалення на періодичну повірку квартирних засобів обліку теплової енергії не передбачені в структурі тарифу на послуги з централізованого опалення, їх відшкодування можливе на підставі окремих договорів зі споживачами, однак жодних доказів направлення позивачеві пропозиції про укладення такого договору відповідач не надав, а тому дані доводи судом до уваги не беруться.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що ДКП «Луцьктепло», як виконавець послуг, зобов'язаний здійснити за власний рахунок періодичну повірку квартирних засобів обліку теплової енергії.

Відсутність у структурі тарифу на послугу з централізованого опалення, що надає ДКП «Луцьктепло», витрат виконавця послуг на проведення періодичної повірки засобів обліку теплової енергії сторонами не оспорюється, а помилкове покликання в рішенні суду першої інстанції на постанову НКРЕКП № 3218 від 29 грудня 2015 року, якою встановлено тарифи на послуги комунального підприємства «Лозоваводоканал» та комунального виробничого підприємства «Краматорський водоканал», не впливають на правильний висновок суду по суті спору.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не є підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача державного комунального підприємства «Луцьктепло» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 9 грудня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді