У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Пиляй І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення неустойки,

В С Т А Н О В И Л А :

23 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в Рівненський міський суд з позовом до ФОП ОСОБА_2, з подальшим його уточненням, в якому просив розірвати договір купівлі-продажу від 20.03.2015 року про придбання ноутбука МасВоокРгоRеtіnа 13 (МGХ72UА/А) з серійним номером С02NМН7RG3QН, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та повернути йому кошти в сумі 32699,04 грн.; стягнути на його користь неустойку в розмірі 57550,24 грн. та судові витрати в розмірі 1126,69 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору купівлі-продажу та стягнення неустойки відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/288/2017 Головуючий у 1 інстанції : Галінська В.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

Вказує, що 20.03.2015 року ним через інтернет-магазин Розетка у ФОП ОСОБА_2 був придбаний ноутбук МасВоокРгоRеtіnа 13 (МGХ72UА/А) з серійним номером С02NМН7RG3QН, вартістю 32699,04 грн., який він отримав 27.03.2015 року, що підтверджується товарним чеком від 20.03.2015 року та дорученням до заказу № РО від 27.03.2015 року. Гарантійний строк на ноутбук встановлено до 27.03.2016 року.

У період гарантійного строку ним було виявлено істотні недоліки в його роботі, в звязку з чим 09.03.2016 року він відправив на адресу відповідача ноутбук, гарантійний строк на який ще не закінчився, для усунення недоліків згідно заяви. 14.03.2016 року відповідачем було отримано ноутбук, що підтверджується смс-повідомленням. 05.05.2016 року відповідач його повідомив, що після виконання гарантійного ремонту заявлений недолік було усунуто (здійснено заміну дисплея та вентилятора). Проте, у своїй заяві від 09.03.2016 року ним було зазначено недоліки поломки ноутбука, серед яких не було вказано про заміну дисплея.

Відповідачем не здійснено ремонт та не усунуто заявлені ним недоліки. 14.04.2016 року ноутбук прибув у сервісний центр „Точка у м. Рівне у такому ж стані, як на момент відправлення 09.03.2016 року ( в справі наявне відео перевірки товару), в звязку з чим він відмовився від отримання товару, який повернувся до відповідача на повторний ремонт.

26.04.2016 року сервісний центр „Матрікс-Про надав висновок про справність ноутбука та відсутність будь-яких недоліків.

27.05.2016 року товар повторно прибув у сервісний центр „Точка у м. Рівне, проте ноутбук був у тому ж стані, як на момент відправлення 09.03.2016 року та 14.04.2016 року, через що він знову відмовився отримувати товар.

З того часу ноутбук знаходиться у відповідача і на його заяву від 19.04.2016 року йому не надано аналогічний товар з підмінного фонду.

Подана ним заява до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу та повернення коштів за ноутбук в розмірі 32699,04 грн. залишена без задоволення.

Вважає, що його права, як споживача порушено, оскільки відсутній ноутбук, який він придбав, не надано аналогічний товар на період перебування у ремонті ноутбука, недолік товару є істотним, у розумінні п.12 ст. 1 Закону України „Про захист прав споживачів, а тому наявні всі підстави для розірвання договору купівлі-продажу та повернення сплачених коштів в розмірі 32699,04 грн.

Вважає, що суд формально підійшов до оцінки доказів, встановивши, що позивач передав відповідачу ноутбук 09.03.2016 року для встановлення гарантійного статусу. Це не відповідає дійсності, оскільки 09.03.2016 року ноутбук був переданий відповідачу для ремонту та усунення недоліків, що підтверджується заявою. Суд невірно встановив, що ноутбук перебував у ремонті з 18.03.2016 року (момент отримання товару) по 12.04.2016 року (момент отримання товару позивачем).

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України „Про захист прав споживачів при виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків. А тому перебування ноутбука у ремонті рахується з 09.03.2016 року, а не з 18.03.2016 року, як хибно вважає суд першої інстанції. Відповідно відповідач і продовжив гарантію на даний час, що підтверджується гарантійним талоном наявним у матеріалах справи.

Згідно Закону України „Про захист прав споживачів експертиза не може бути замінена висновком сервісного центру, який не є експертною установою, а його висновок не висновок експертизи.

Посилання відповідача на висновок сервісного центру № 9896 від 26.04.2016 року ІП „Матрікс-ПРО про те, що ноутбук знаходиться у справному стані та його технічні характеристики відповідають нормам виробника є безпідставними.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки твердження позивача про наявність істотних недоліків у придбаному товарі та наявності підстав для розірвання договору купівлі-продажу є надуманими і нічим не підтверджені, а обумовлені лише корисливими прагненнями останнього, який, повноцінно покористувавшись протягом гарантійного строку ноутбуком та зловживаючи своїми правами, як споживач, у такий спосіб намагається повернути свої витрачені грошові кошти назад.

В ході апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що підстави для розірвання договору купівлі-продажу ноутбуку МасВоокРгоRеtіnа 13 (МGХ72UА/А) з серійним номером С02NМН7RG3QН, який був укладений між сторонами у даній цивільній справі, а також для стягнення неустойки відсутні, оскільки по справі не встановлено, що протягом гарантійного строку у вищевказаному пристрої мали місце істотні недоліки, які б виключали можливість його експлуатації за цільовим призначенням, у звязку із наявністю обставин, перелік яких наведено у п. 12 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів».

Даний висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтується на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк. Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 8 вказаного вище закону - у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В пункті 4 статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов'язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов'язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку.

Позивач не надав будь-яких доказів того, що він вимагав від відповідача проведення експертизи з приводу виявлених ним у придбаному товарі недоліків, на предмет їх істотності та можливість використання ноутбуку за цільовим призначенням, що йому було відмовлено у задоволенні цієї вимоги і він цю відмову у встановленому порядку оскаржив в судовому порядку.

Обовязок продавця організувати проведення експертизи, у разі виявлення споживачем недоліків товару, на розсуд колегії суддів, розповсюджується лише на ті випадки, коли він визнає наявність цих недоліків, але не погоджується із тим, що ці недоліки є істотними і що їх неможливо усунути у передбачений Законом строк.

В даному випадку, відповідач взагалі заперечує факт наявності недоліків у придбаному позивачем товарі після проведення відповідного гарантійного обслуговування, а тому, на переконання колегії суддів, позивач сам мав наполягати на призначенні експертизи в межах розгляду даної цивільної справи, оскільки відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обовязок продавця провести експертизу, в порядку статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів», стосується лише позасудового порядку вирішення спору і за певних умов, а тому у разі невиконання продавцем цього свого обовязку, це може бути предметом самостійного розгляду справи про захист прав споживача в судовому порядку.

В порядку статті 10 ЦПК України суд першої інстанції сприяв позивачу в реалізації свого права на призначення відповідної експертизи, з тим щоб той мав можливість підтвердити правомірність своїх вимог, але останній відмовився від проведення експертизи, а тому, на розсуд колегії суддів, суд першої інстанції правильно вирішив справу відповідно до наявних у справі доказів.

На переконання колегії суддів позивач не позбавлений можливості захистити свої права, як споживач, за умови якщо останній буде це робити із дотримання всіх положень Закону України «Про захист прав споживачів», а не вибірково і на власний розсуд, без дотримання встановленої процедури, в тому числі, визначеною Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 рок № 506 « Про затвердження Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів».

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_4