УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року публічнеакціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулось до суду з указаним позовом, який уточно в ході розгляду справи, та остаточно просив стягнути з ОСОБА_4 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 27 червня 2008 року № 77.1/АК-01168.08.2 у розмірі 46 342,23 доларів США та 3 546 670 грн 11 коп., а також штраф за неповідомлення про зміну місця проживання у розмірі 166,35 доларів США.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ «Родовід Банк» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Родовід Банк» відхилено, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, скаргу ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Родовід Банк» подало касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позовну заяву ПАТ «Родовід Банк» без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, врахувавши вимоги процесуального законодавства щодо розумності строків розгляду цивільних справ, виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений про судові засідання 06 серпня 2016 року та 16 серпня 2016 року, що підтверджується звортніми поштовими повідомленнями (а. с. 178, 184), проте без поважних причин повторно до суду не з'явився та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому з матеріалів цивільної справи вбачається, що протягом розгляду справи з грудня 2012 року повідомлення про дату та час судових засідань судами попередніх інстанцій надсилались, зокрема, на вказану позивачем адресу для листування (вул. Петра Сагайдачного, 17, м. Київ, 04070), а участь представника банку у судових засіданнях свідчить про отримання ПАТ «Родовід Банк» вказаних поштових повідомлень та спростовує доводи касаційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч. 3 ст. 74 ЦПК України.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що згідно з ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації акціонерного товариства «Родовід Банк» відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 16 серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана