У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.
суддів:Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,Євтушенко О.І., Карпенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 16 738,00 доларів США. На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором цього ж дня між сторонами був укладений договір застави, предметом якого є автомобіль марки «Шевроле Лачеті», державний номерний знак НОМЕР_1. Позичальник зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість. Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням збільшених позовних вимог, просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 10 червня 2013 року у розмірі 119 547,57 грн.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитом у розмірі 119 547,57 грн, що складається з: 73 346,01 грн - заборгованості за кредитом; 35 179,27 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом; 7 680,89 грн - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 3 341,40 грн - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору утворилась заборгованість, яку відповідно до вимог ст. ст. 509, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України необхідно стягнути з відповідача.

Зазначені висновки суду першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам матеріального і процесуального закону та зроблені при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 05 жовтня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»та ОСОБА_6 був укладений договір про надання споживчого кредиту, згідно з яким останньому було надано кредит у розмірі 16 738,00 доларів США на умовах, визначених цим договором.

Длязабезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 05 жовтня 2006 року між цими ж сторонами був укладений договір застави транспортного засобу, згідно зякимОСОБА_6 передав у заставу банку належний йому на праві власності транспортний засіб марки Шевроле Лачеті, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно розрахунку наданого позивачем, у ОСОБА_6 станом на 10 червня 2013 року наявна заборгованість у розмірі 119 547,57 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом - 9 176,28 доларів США, що еквівалентно 73 346,01 грн; заборгованості по процентах за користування кредитом - 4 401,21 доларів США, що еквівалентно 35 179,27 грн; пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 960,95 доларів США, що еквівалентно 7 680,89 грн; пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах - 418,04 доларів США, що еквівалентно 3 341,40 грн.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що ОСОБА_6 02 листопада 2009 року звертався до ПАТ «УкрСиббанк» з заявою про те, що він дає згоду на реалізацію вищезазначеного автомобіля за 1 200,00 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором від 05 жовтня 2006 року.

Відповідно до службової записки працівника ПАТ «УкрСиббанк» Скребця О.С. від 16 листопада 2009 року, у зв'язку з неможливістю погашати кредит і бажанням самого позичальника реалізувати належний йому автомобіль, пропоную розглянути питання щодо надання згоди на реалізацію заставного майна за ціною нижчою ніж залишок боргу. Решту заборгованості стягнути з позичальника в судовому порядку.

Крім того, у вказаній службовій записці вказано про те, що вказаний автомобіль перебуває у несправному стані та з 25 вересня 2009 року знаходиться на автостоянці, яка орендується банком. Ключі і техпаспорт зберігаються в банку.

Вказані обставини також підтверджуються протоколом засідання кредитного комітету Дніпровського регіонального департаменту № 108 від 17 листопада 2009 року, згідно з яким банк надав згоду на реалізацію автомобіля марки «Шевроле Лачеті», державний номерний знак НОМЕР_1 за ціною 1 275,00 доларів США із зазначенням обов'язкової умови: стягнення залишку боргу в примусовому порядку.

В той же час в матеріалах справи наявна довідка Управління МВС України в Дніпропетровській області від 08 листопада 2011 року, в якій зазначено про те, що вищевказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_6, тобто автомобіль банком не реалізовано, що не заперечується сторонами.

Згідно із вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до правильного висновку щодо задоволення позовних вимог, оскільки сама по собі передача заставного майна кредитору для подальшої реалізації, яку не було здійснено, не припиняє правовідносин сторін за кредитним договором, не звільняє боржника від обов'язку виконати зобов'язання за кредитним договором та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених умовами кредитного договору.

Інші доводи касаційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судамим правильно встановлені та належно перевіреніобставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко