Справа № 164/2127/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року. ОСОБА_1.

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням суду, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у вказаній цивільній справі визначено ОСОБА_3

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача на його користь 74 412 гривень моральної шкоди, оскільки ухвалою Маневицького районного суду, яку в подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Волинської області, не в повному обсязі зараховано строк попереднього ув»язнення з розрахунку день за два.

Як вбачається із матеріалів справи, доданих до позову, ухвала суду першої інстанції була постановлена під головуванням судді Токарської І.С.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21 березня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_2 змінено. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано засудженому в строк основного покарання строк попереднього ув»язнення з 30 січня 2007 року по 11 січня 2008 року включно, з розрахунку один день попереднього ув»язнення за два дні позбавлення волі. У решті ухвалу суду залишено без змін.

Проаналізувавши матеріали цивільного позову приходжу висновку про заявлення самовідводу у даній справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 20 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно пункту 4 частини 1 вказаної статті суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об»єктивності та неупередженості судді.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви №76556/01 та 38779/04, від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

А тому, беручи до уваги те, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут самовідводу судді, з метою усунення будь - яких сумнівів щодо об»єктивності та неупередженості головуючого у даній справі, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 20, 23 - 25, 209, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Самовідвід судді Токарської Ірини Степанівни у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням суду, - задовольнити.

Справу передати для визначення іншого судді у порядку, встановленому ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська