Справа №585/1391/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/788/1232/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_4, до ОСОБА_5, третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

12 квітня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивуває тим, що після смерті матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Роменської міської ради від 15 червня 2016 року ОСОБА_4 надано статус «дитини, що позбавлена батьківського піклування» та її призначено опікуном дитини. Батько протягом тривалого часу вихованням доньки не займається, систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не піклується про моральне та матеріальне благополуччя доньки, не забезпечує необхідним харчуванням, що негативно впливає на її духовний і фізичний розвиток.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. При цьому вказує на те, що факт ухвалення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків підтверджується зібраними по справі доказами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представника служби у справах дітей Роменської міської ради Власенко Л.М., які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення місцевого суду відповідає не у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено ухилення ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки та її утриманню.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а ОСОБА_3 є її бабусею (а. с. 5).

Мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а. с. 6).

Згідно акту про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров'я або яку відмовились забирати батьки чи інші родичі, про підкинуту чи забуту дитину від 30 травня 2016 року, складеного начальником Служби в справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради, батько малолітньої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишив її без свого догляду (а. с. 19).

Рішенням Роменської міської ради № 99 від 15 червня 2016 року «Про питання, пов'язані із захистом прав дітей» малолітній ОСОБА_4 був наданий статус «дитина, позбавлена батьківського піклування» і призначено її опікуном бабусю ОСОБА_3 (а. с. 7).

З довідок Служби в справах дітей виконкому Роменської міської ради від 12 липня 2016 року, дитина перебуває на первинному обліку як дитина-сирота з 16 червня 2016 року, братів та сестер не має (а. с. 13,14).

З довідок Роменської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №11 від 21 листопада 2016 року та від 23 червня 2017 року слідує, що ОСОБА_4 навчається в даному навчальному закладі. Опікується дитиною бабуся ОСОБА_3, постійно відвідує батьківські збори, цікавиться її навчанням та вихованням. Батько ОСОБА_5 до навчального закладу протягом 2016 -2017 року не з'являвся, участі у вихованні доньки не приймає, навчанням та вихованням доньки не цікавився, батьківські збори не відвідував (а. с. 16, 17, 20, 86).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради від 27 березня 2017 року про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, батько малолітньої ОСОБА_4 її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає, ніде не працює, на обліку в міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, не піклується про моральне та матеріальне благополуччя, не забезпечує необхідним харчуванням, неодноразово залишав дівчинку на свою матір - ОСОБА_3 ОСОБА_5 вживає спиртні напої та веде аморальний спосіб життя, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток дитини. Профілактична робота, що проводилася Службою у справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради з відповідачем, позитивних результатів не дала. Своєю поведінкою ОСОБА_5 негативно впливає на виховання доньки, а дитина позбавлена права на гарантований державою соціальний захист (а. с. 8-9). З урахуванням викладеного орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4

З довідки про проведену профілактичну роботу з відповідачем вбачається, що профілактична робота позитивного результату не дала (а. с. 10).

Згідно характеристики з місця проживання відповідач зареєстрований та проживає в с. Житне Роменського району, має власний будинок, присадибну ділянку, але прибудинкова територія занедбана. Малолітня дитина проживає, утримується і виховується у бабусі - матері ОСОБА_5 Поганий сім'янин. Мав судимість, не завжди об'єктивно і безсторонньо оцінює інших. Від суспільних заходів ухиляється, не приймає в них участі, зловживає спиртними напоями, авторитету та поваги серед сусідів та односельців не має. Замкнений, буває різкий та невитриманий (а. с. 11, 85).

Частиною 8 статті 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначала, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, в тому числі у зв'язку з ухиленням від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 даної норми).

Як роз'яснено у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У відповідності до приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті матері дитини, в період проживання малолітньої ОСОБА_4 у ОСОБА_3, її батько - ОСОБА_5 участі у вихованні та розвитку доньки не приймав, її життям не цікавився. На даний час його поведінка не змінилася.

Таким чином, поведінка ОСОБА_5 відносно малолітньої доньки свідчить про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, на що суд відмовляючи в задоволенні позовних вимог уваги не звернув.

Окрім того, як уже зазначалось ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання характеризується негативно. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов ОСОБА_5 від 07 липня 2017 року, будинок та подвір'я, де він проживає, знаходиться в занедбаному стані. В будинку з меблів тільки диван та стіл, електропобутові прилади відсутні. Газопостачання та електропостачання відключені за несплату. Будинок є непридатним для проживання малолітньої дитини (а. с. 12; 84).

Згідно довідки Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» від 08 серпня 2017 року №01-55/3922, ОСОБА_5 з 26 лютого 2015 року перебуває під наглядом у лікаря нарколога із діагнозом «Психічні розлади та розлади поведінки внаслідок комбінованого вживання декількох психоактивних речовин» (а. с. 95-96).

Тобто, спосіб життя відповідача та його поведінка може негативно вплинути на психологічний та духовний розвиток малолітньої ОСОБА_4

В судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів заслухала пояснення малолітньої ОСОБА_4, з яких вбачається, що батько з нею не спілкується, не займається її вихованням. Дитина не пам'ятає, коли вона останній раз бачила батька. На її день народження ІНФОРМАЦІЯ_1 батько також не з'явився. Проживати з ним ОСОБА_4 не хоче, бажає проживати тільки зі своєю бабусею і дідусем.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В матеріалах справи на а. с. 47 мається заява, підписана ОСОБА_5 в присутності начальника Служби у справах дітей Власенко Л.М., про те, що він визнає позов. Погоджується, що самоусунувся від виконання батьківських обов'язків відносно доньки ОСОБА_4, не цікавиться життям доньки, не допомагає. Вважає, що позов про позбавлення його батьківських прав може бути задоволений та просить справу розглянути в його відсутність. Зазначену заяву відповідача суд першої інстанції не взяв до уваги, пославшись на те, що вона була надана суду представником органу опіки і піклування. Проте, ця обставина не свідчить про її недостовірність та існування іншої позиції відповідача відносно заявленого до нього позову. Як до суду першої інстанції, так в апеляційну інстанцію відповідач жодного разу не з'явився. Крім того начальник служби у справах дітей, яка посвідчила заяву відповідача, є посадовою особою і несе відповідальність за достовірність посвідчених нею документів.

Зазначених вище обставин справи суд першої інстанції належним чином не з'ясував, при вирішення справи не врахував інтереси дитини, які порушуються у зв'язку з ухиленням відповідача від виконання ним своїх батьківських обов'язків, та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи те, що факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої доньки ОСОБА_4 підтверджується зібраними у справі доказами, крім того відповідач підтвердив вказаний факт особистою заявою про визнання позову, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав, передбачених п. 2) ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення його батьківських прав, що в свою чергу слугуватиме захисту прав дитини у вирішенні всіх її життєвих питань, прав на гарантований державою соціальний захист як дитини, позбавленої батьківського піклування.

З урахуванням викладеного, у відповідності до п.п. 3), 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3 в інтересах малолітньої ОСОБА_4.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_5 не позбавлений можливості в майбутньому поновити свої батьківські права, за умов зазначених в ст. 169 СК України.

Керуючись ст.ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 3, п. 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 червня 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав, відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді -