Номер провадження: 22-ц/785/1595/17
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , внесення змін у записи в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м.Одеси від 17 березня 2016 року, -

встановила:

В провадженні апеляційного суду Одеської області перебуває зазначена цивільна справа.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом , ОСОБА_2 просив :

-відповідно до постанови Президіуму Одеського обласного суду від 26.04.1989 року ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.01.2006 року та рішення Одеського апеляційного суду від 02.06.2006 року прийняти до нового розгляду позови ОСОБА_2 до ІМТП від 21.05.88 р., 26.09.88 р., 02.03.89 р. про належне оформлення трудової книжки, розірвання трудового договору на підставах передбачених КЗпП України ,стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу , провадження по яким було втрачено внаслідок фальсифікації справ;

-зобов'язати відповідача в порядку п.2.10. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок …», виключити з трудової книжки записи: №22, зроблений на підставі підложного наказу №257/л. та записи № 23 і № 24, зроблені в порушення ст.ст.31,32, 48 КЗпП;

-зобов'язати ІМТП виключити підложний параграф 2 внесений в серпні 1988 року у наказі № 257/л від 30.12.1986 р. в порушення ст..ст. 9,24,31,32,105 КЗпП України;

- зобов'язати ІМТП скасувати дисциплінарний наказ №160/л від 16.08.88 року та наказ №37/л від 21.02.89 р.;

-зобов'язати ІМТП видати наказ про розірвання трудового договору, укладеного 06.07.84 р. з ОСОБА_2, з підстав , визначених ч.1 ст.38 КЗпП України (у зв'язку з виходом на пенсію);

- відповідно до ст.ст. 95 та 117 КЗпП України стягнути з ІМТП заробітну плату, розмір якої на підставі висновку Профкому від 17.10.88 року не є предметом спору, а саме 121,24 крб. згідно з довідкою бухгалтерії від 21.02.1989 р., 455,60 крб.,як компенсація у подвійному розмірі за 112 годин надурочної роботи та за роботу у вихідні дні згідно з табелем 1-го району та рішення профспілкового комітету від 24.01.1986 року , 462 крб.,як доплату за сумісництво посади начальника складу № 17 з 17.08.1987 року по 26.01.1988 року,згідно заяви від 17.08.1987 р. та листа заступника порту по кадрам № 14/л-232 від 08.02.1988 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу (25 років,10 місяців 19 днів), що з урахування індексу інфляції складає 948606,86 грн.;

-стягнути з ІМТП на відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. (т.1 а.с.227-228).

В судовому засіданні колегії суддів ,позивач ОСОБА_2 наполягав на тому,що судом першої інстанції невірно встановлені обставини справи та його позовні вимоги не були розглянуті в повному обсязі та не було надане правове обґрунтування кожному із заявлених ним позовних вимог. Позивач посилався на те,що оскільки за його позовами до ІМТП від 21.05.88 р., 26.09.88 р., 02.03.89 р. тричі судове провадження було втрачене ,він відповідно до вимог ЦПК України просив розглянути зазначені позови спочатку.

Суд першої інстанції при розгляді позову ОСОБА_2 ,ухвалюючи 17.03.2016 року судове рішення посилався на те,що … «в сьогоднішньому судовому засіданні позивач підтримав такі вимоги:

1.Поновити строк для звернення до суду з цим позовом;

2. Зобов'язати ІМТП видати наказ про розірвання трудового договору, укладеного 06.07.84 р. з ОСОБА_2, з підстав , визначених ч.1 ст.38 КЗпП України (у зв'язку з виходом на пенсію);

3.Відповідно до рішення Київського райсуду м. Одеси від 05.10.87 р. і постанови президії Одеського обласного суду від 26.04.89 р. зобов'язати відповідача в порядку п.2.10. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок …», виключити з трудової книжки записи: №22, зроблений на підставі підложного наказу №257/л, №23 і №24, зроблені в порушення ст. 48 КЗпП;

4. Стягнути з ІМТП середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до положень ст.117 КЗпП;

5.Стягнути з ІМТП на відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Щодо інших вимог, то позивач заявив, що «некомпетентний і неграмотний суддя

прийняв його позов неправильно»...

Проте ,із зазначеними судженнями суду першої інстанції погодитися неможна .

В порушення приписів ст.ст.10,27, п.3 ч.1ст.205 ЦПК України ,суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин справи не роз'яснив ОСОБА_2 порядок та наслідки відмови від частини позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 220 ЦПК України суд,що ухвалив рішення ,може за заявою осіб, які беруть участь у справі ,чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення ,якщо стосовно ,якої-небудь позовної вимоги ,з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення не ухвалено рішення.

Отже,суд першої інстанції ухвалюючи рішення не розглянув позовні вимоги ОСОБА_2 про: відповідно до постанови Президіуму Одеського обласного суду від 26.04.1989 року ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.01.2006 року та рішення Одеського апеляційного суду від 02.06.2006 року прийняти до нового розгляду позови ОСОБА_2 до ІМТП від 21.05.88 р., 26.09.88 р., 02.03.89 р. про належне оформлення трудової книжки, розірвання трудового договору на підставах передбачених КЗпП України ,стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу , провадження по яким було втрачено внаслідок фальсифікації справ;

- відповідно до ст.ст. 95 та 117 КЗпП України стягнути з ІМТП заробітну плату, розмір якої на підставі висновку Профкому від 17.10.88 року не є предметом спору, а саме 121,24 крб. згідно з довідкою бухгалтерії від 21.02.1989 р., 455,60 крб.,як компенсація у подвійному розмірі за 112 годин надурочної роботи та за роботу у вихідні дні згідно з табелем 1-го району та рішення профспілкового комітету від 24.01.1986 року , 462 крб.,як доплату за сумісництво посади начальника складу № 17 з 17.08.1987 року по 26.01.1988 року,згідно заяви від 17.08.1987 р. та листа заступника порту по кадрам № 14/л-232 від 08.02.1988 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу (25 років,10 місяців 19 днів), що з урахування індексу інфляції складає 948606,86 грн. , що є процесуальним порушенням та підставою для повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення стосовно зазначених позовних вимог.

У зв'язку з чим,колегія суддів, позбавлена можливості в апеляційному порядку перевірити законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині .

За таких підстав, з врахуванням того, що судом першої інстанції не були розглянуті всі заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_2, з приводу яких сторонами надавалися пояснення та надавалися письмові докази ,цивільна справа в порядку ст. 220 ЦПК України підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.218,220,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

ухвалила:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу , внесення змін у записи в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення щодо позовних вимог ОСОБА_2 про :

- відповідно до постанови Президіуму Одеського обласного суду від 26.04.1989 року ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.01.2006 року та рішення Одеського апеляційного суду від 02.06.2006 року прийняти до нового розгляду позови ОСОБА_2 до ІМТП від 21.05.88 р., 26.09.88 р., 02.03.89 р. про належне оформлення трудової книжки, розірвання трудового договору на підставах передбачених КЗпП України ,стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу , провадження по яким було втрачено внаслідок фальсифікації справ;

- відповідно до ст.ст. 95 та 117 КЗпП України стягнути з ІМТП заробітну плату, розмір якої на підставі висновку Профкому від 17.10.88 року не є предметом спору, а саме 121,24 крб. згідно з довідкою бухгалтерії від 21.02.1989 р., 455,60 крб.,як компенсація у подвійному розмірі за 112 годин надурочної роботи та за роботу у вихідні дні згідно з табелем 1-го району та рішення профспілкового комітету від 24.01.1986 року , 462 крб.,як доплату за сумісництво посади начальника складу № 17 з 17.08.1987 року по 26.01.1988 року,згідно заяви від 17.08.1987 р. та листа заступника порту по кадрам № 14/л-232 від 08.02.1988 року та середній заробіток за час вимушеного прогулу (25 років,10 місяців 19 днів), що з урахування індексу інфляції складає 948606,86 грн.;

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О.Погорєлова