УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

Справа № 569/13590/17

15 вересня 2017 року

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Куцоконь Ю.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2017 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їхньої дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 888 грн. 50 коп. 50 % прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Вирішуючи питання про відкриття наказного провадження або відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 19 грудня 2005 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 165 гривень. На підставі рішення суду, яке вступило в законну силу було видано виконавчий лист.

Наведене свідчить про те, що між сторонами було вирішено спір про стягнення аліментів на утримання дитини. Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що по суті заявниця бажає збільшити розмір аліментів.

Відповідно до норми ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею ч.4 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що випливають на визначенні розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, із наведених норм слідує, що зміна розміру аліментів, що був визначений за рішенням суду, можлива у разі подачі позову платником або одержувачем аліментів. Крім того, здійснення зміни розміру аліментів у порядку наказного провадження не передбачено чинним законодавством.

Із урахуванням вищенаведеної норми ч.1 ст.192 СК України положення ч.5 ст.183 СК України та п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України, щодо можливості видачі судового наказу в справах, де заявлено вимогу про стягнення аліментів на дітей, у відповідному встановленому в зазначених нормах розмірі, необхідно розуміти так, що ці норми застосовуються у випадку, коли за рішенням суду в справі між тими самими сторонами і з тих самих підстав раніше не було присуджено аліментів.

Тому, виходячи із зазначеного, слідує, що є таке, що набрало законної сили рішення у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказана обставина, згідно із нормами п.3 ч.3 ст.100, п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України, є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

На підставі наведеного, керуючись п.3 ч.3 ст.100 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Роз'яснити заявниці, що відповідно до норми ч.2 ст.101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Куцоконь Ю.П.