Справа № 383/643/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2017 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Одінцовій Н.Г.,

за участю:

заявниці ОСОБА_1,її представника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Бобринецький районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області про встановлення факту народження,-

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту її народження 23 травня 1991 року в с. Дивне Апанасенківського району Ставропольського краю Росії у матері, громадянки України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_4, мотивуючи заяву тим, що її мати не зареєструвала її народження, та відсутня довідка закладу охорони здоров"я, а саме пологового будинку де вона народилася - Апанасенської районної лікарні Ставропольського краю Росії, що унеможливлює отримання нею свідоцтва про народення у відділі державної реєстрації актів цивільного стану та паспорта громадянина України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її предстиавник заяву про встановлення факту народження підтримали та просили її задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується заява, додатково заявниця пояснила, що її батьки ніколи не перебували у шлюбі, й батько з ними не проживав та вказує, що зразу після народження її мати повернулася на Україну, а згодом переїхала на територію Бобринецького району Кіровоградської області в с. В.Інгульське де проживає разом із нею, також зазначає, що за національністю вона циганка є неосвіченою, до навчальних закладів не ходила, має трьох дітей, та має бажання отримати свідоцтво про народження та паспорт громадянина України, тому їй необхідно встановити даний юридичний факт.

Представник Бобринецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшов лист про розгляд справи за його відсутності, де в задоволенні вимог не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані стороною докази, приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційного листа адміністрації державної бюджетної установи охорони здоров"я Ставропольського краю "Апанасенковська районна лікарня ім. Н.І. Пальчикова" від 19.07.2017 року №984 та запису із журналу пологів за 1990-1991 роки, ОСОБА_5 народила 23 травня 1991 року в с. ДивнеАпанасенківського району Ставропольського краю Росії дитину жіночої статі (а.с. 5-8).

З показів свідка ОСОБА_3 встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є її дочкою, яку вона народила 23 травня 1991 року в с. ДивнеАпанасенківського району Ставропольського краю Росії, але не зареєструвала її народження та не отримала відповідне свідоцтво, так як вела мігруючий спосіб життя та працювала на різних роботах, вказує, що з батьком дочки ОСОБА_4 вона ніколи не перебувала у шлюбі, й той з ними не жив. У 1991 році, майже зразу ж після народження дочки, вона повернулася на Україну, а саме до смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області де народилася, та згодом переїхала до с. В.Інгульське Бобринецького району Кіровоградської області де отримала паспорт громадянина України, при цьому дочка ОСОБА_1 весь час проживала разом із нею без реєстрації народження. Також вказує, що рідні та близькі називають її за іншим ім"ям "Любов", тому, коли вона реєструвалася в пологовому будинку, то назвалася саме цим ім"ям.

Аналогічні покази надали в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

З паспорта громадянина України ЕВ344873 убачається, що він виданий 19.11.2013 року Бобринецьким РС УДМС України в Кіровоградській області на ім"я "Терпак Сайха Степанівна", ІНФОРМАЦІЯ_1.

З матеріалів справи також убачається, що заявник зверталась до органу реєстрації актів цивільного стану, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації свого народження , оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини не пред'явлено документів про народження дитини (а.с. 10-11).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них.

Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Частиною 1 ст. 144 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що батько заявниці ОСОБА_4, не перебував у шлюбі з її матір"ю ОСОБА_3, і його ім"я встановлено лише з вказівки у показаннях останньої, тому запис про батька заявниці має бути здійснений у порядку ч.1 ст.135 СК України.

За правилами ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України.

Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно із ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію свого народження у позасудовому порядку. Встановлення даного факту не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов'язано з подальшим вирішенням спору про право.

Ураховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, ч. 1 ст. 126, 144 СК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_1 23 травня 1991 року в с. Дивне Апанасенківського району Ставропольського краю Росії у матері громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та батька ОСОБА_4, відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бобринецький районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.М. Адаменко