Справа № 544/128/17
пров. №6/544/2/2017
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2017 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

державного виконавця Пирятинського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_1,

розглянувши подання в.о. начальника Пирятинського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про примусове входження до житла боржника фізичної особи, де знаходиться майно боржника,

у с т а н о в и в:

В.о. начальника Пирятинського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла боржника ОСОБА_3, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить йому на праві спільної сумісної власності, з метою повного, своєчасного та реального виконання виконавчого документу.

Своє подання обґрунтував тим, що з 05.10.2016 у Пирятинському РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження №52555172 по примусовому виконанню рішення Подільського районного суду м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3, народження 02.07.1980, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_4, боргу в розмірі 4 000 доларів США, що на момент укладення договору позики становило 99 480 грн.

На даний час сума боргу залишається боржником не сплаченою, боржник офіційних видів заробітку не має, за адресою місця проживання боржник відсутній, тому існує необхідність примусового входження до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки іншим способом перевірити майновий стан боржника неможливо.

У судовому засіданні державний виконавець Шворак С.С. подання підтримав, просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, а також пояснив, що на даний час рішення суду про повернення боргу ОСОБА_3 добровільно не виконав. 20.12.2016, 19.01.2017, 31.01.2017 державним виконавцем здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, але за місцем проживання останнього виявлено не було, про що були складені акти державного виконавця. Жодного разу боржник на виклики ДВС не зявився.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Вивчивши доводи подання, матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення подання державного виконавця про примусове входження до житлового будинку боржника ОСОБА_3

Судом встановлено, що у Пирятинському РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист № 758/12499/15-ц, виданий Подільським районним судом м. Києва 29.06.2016.

Згідно відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майнаАДРЕСА_2 у житловому будинку № 2 по вул. Авіамістечко у с. Велика Круча Пирятинського району Полтавської області належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності.

За довідкою Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області № 50 від 05.10.2016 ОСОБА_3, народження 02.07.1980, зареєстрований та проживає за вказаною адресою, проте інформація про реєстрацію за ним нерухомого майна відсутня.

20.12.2016, 19.01.2017 31.01.2017 державний виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_3 для перевірки майнового стану боржника, але двері державному виконавцеві не відчинили, зі слів його знайомої ОСОБА_5 боржник перебуває вдома дуже рідко, на даний час боржник перебуває у м. Києві, про що складено відповідні акти державного виконавця.

Суд зазначає, що кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, друга статті 30 Конституції України)

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

У відповідності до ч. 1ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб,або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З урахуванням аналізу зазначеної вище норми суд зазначає, що підставами для примусового проникнення до житла є: знаходження майна або коштів боржника у певному приміщенні, або знаходження дитини, відібрання якої передбачено виконавчим документом, у певному приміщенні, та якщо боржник чинить перешкоди вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

В інших випадках законодавством не передбачено при виконанні рішень примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Судом встановлено, що матеріалах справи відсутні докази того, що боржник отримував постанову про відкриття виконавчого провадження і повідомлення від державного виконавця про час і місце виконавчої дії, яка буде проведена, попередження боржника про необхідність бути присутнім за місцем свого проживання, а також докази відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця до нерухомого майна за місцем проживання.

Також в ході судового засідання встановлено відсутність обґрунтованих підстав щодо необхідності саме проникнення у житло чи інше володіння фізичної особи.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Примусове входження до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Державним виконавцем не доведено, що інакше як без примусового проникнення у житло чи інше володіння особи примусове виконання рішення неможливе. Зокрема, з досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження вбачається , що державним виконавцем не зясовувалося та не перевірялося інші джерела доходів боржника, на які може бути звернене стягнення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання в.о. начальника Пирятинського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про примусове входження до житлового будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3, слід відмовити

Керуючись ст.ст. 210, 376 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Пирятинського РВ ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 про примусове входження до житлового будинку боржника ОСОБА_3, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - О.О. Сайко