Провадження №2/193/193/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

23 травня 2017 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Кащука Д. А.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2017 року до суду звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 27 листопада 2010 року між ним та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 77.

Зазначає, що від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як протягом останніх років шлюбні відносини між ними поступового погіршувались. За час спільного проживання стало видно, що у них різні характери, погляди на життя, також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання та поваги. Тепер у їх відносинах взагалі відсутнє порозуміння. В останній час між ними часто виникають сварки, свідком яких часто ставав їх син, що негативно відображається на його психологічному стані. Шлюбні відносини між ними фактично припинено із початку липня 2016 року. В даний час вони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливими, так як суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини.

Спору про поділ їх спільного майна та місця проживання дитини не має.

Позивач ОСОБА_1, належним чином повідомлений, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між сторонами 27 листопада 2010 року укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-КИ № 175918 від 27.11.2010 року (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КГ №118604 від 14.01.2011 року (а.с.4).

Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2017 року провадження по справі зупинено та надано термін для примирення на два місяці, однак сторони за вказаний час не примирились про що свідчать їх подані заяви про розірвання шлюбу.

Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем заявлено суду про намір залишення прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу «Шкурина».

Керуючись ст. ст. 110, 113, та ст. ст.10, 11, 60, 212-215, 218, 235 ч. 8 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 27 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 77.

Відповідачу ОСОБА_2 залишити прізвище «Шкурина».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Д. А. Кащук