Справа № 346/3533/16-ц
Провадження № 2/346/59/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючої судді Беркещук Б.Б

з участю секретаря Матушевської Г.Д.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись з позовом до відповідача про визнання Договору без номера на туристичне обслуговування від 30 липня 2015 року недійсним та про стягнення з відповідача на їх користь збитків в подвійному розмірі від вартості ненаданих туристичних послуг в сумі 38617 гривень та 20000 гривень моральнорї шкоди.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали.

В обґрунтування позову посилаються на те, що між позивачем ОСОБА_1, який є Туристом та відповідачем фізичною особою-підприємцем Тимофієвим, який виступає Турагентом, укладено Договір без номера від 30 липня 2015 року на туристичне обслуговування, відповідно до якого позивач ОСОБА_1 придбав путівку (ваучер) на туристичну подорож в період з 11.08.2015 року по 19.08.2015 року до Туреччини за ціною 38617 гривень.

За умовами зазначеного Договору Турагент зобов'язується відповідно до замовлення Туриста на бронювання за рахунок та від імені Туриста забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), а Турист зобов'язується на умовах даного Договору прийняти та оплатити їх (п. 1.1. р. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору туристична подорож здійснюється у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Туреччини, готель «KARMIR RESORT & SPA» у період з 11.08.2015 року по 19.08.2015 року. У вартість путівки включено авіапереліт Київ-Анталія та автобусний рейс з аеропорту ОСОБА_2 до готелю.

Згідно з п.п. 5.2 Договору, Турист зобов'язується оплатити вартість туристичних послуг протягом 2 (двох), днів після підписання даного Договору.

Стверджують, що ними було оплачено вартість туристичних послуг надано закордонні паспорти для оформлення всіх необхідних документів для виїзду до Тччини(візи, авіа, бронювання готелю і т.і.).

08 серпня 2015 року позивач ОСОБА_3 отримала травму перелом руки та потрапила в стаціонарне лікування до Коломийської ЦРЛ. В телефонному режимі вона повідомила Турагента про неможливість здійснення туристичної поїздки через обставини, що склались і вимагала повернення коштів. Турагент їй відмовив в поверненні коштів, посилаючись на те, що про відмову від туру необхідно повідомляти за 14 днів до його початку.

12.08.2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась з письмовим листом до Туроператора ТзОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», в якому пояснила причини відмови від туру, додавши копію

довідки з лікарні та вимагала повернення коштів, однак отримала відмову.

Позивач ОСОБА_1 використав свою частину путівки здійснивши подорож до Туреччини.

Вважають, що відповідач ОСОБА_4 при укладенні з позивачем ОСОБА_1 договору на туристичне обслугновування ввів їх в оману, оскільки в Договорі вказано, що фізична особа-підприємець діє за дорученням Туроператора ТзОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» на підставі договору № 512 А/13 від 11.04.2013 року. Однак, відповідач ОСОБА_4 зареєстрований підприємцем лише 17.06.2015 року, а тому договір з Туроператорм не міг бути укладений.

Вказують, що неправомірними діями Турагента їм спричинено моральну шкоду, яку оцінюють в 20000 гривень.

В зв»язку з наведеними обставинами просять визнати недійсним договір без номера від 30 липня 2015 року на туристичне обслуговування та стягнути з відповідача на їх користь завдані збитки в подвійному розмірі за невикористану частину путівки в сумі 38617 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що Договір про надання туристичних послуг було укладено між ним та позивачем ОСОБА_1, а ОСОБА_3 була зазначена у складі сім»ї замовника. Отже, усім обсягом прав та обов»язків по Договору володів ОСОБА_1, який своєю частиною путівки скористався та з приводу зміни чи відмови від туру до нього не звертався.

Крім того, вказує, що ОСОБА_3 подала йому письмову заяву про відмову від туру лише 17.08.2015 року, тобто через 6 днів після його початку.

Щодо тверджень позивачів про введення їх в оману з приводу повноважень Турагента, то вважає їх безпідставними, оскільки увесь обсяг послуг згідно Договору ним було надано позивачам, що підтверджується фактичним використанням позивачем ОСОБА_1 частини путівки. Те ж саме стосується і посилань позивачів на порушення ним ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» про неналежне виконання продавцем договірних зобов»язань.

Вказує, що вимога позивачів про стягнення з нього моральної шкоди є необгрунтованою, оскільки в тому, що позивач ОСОБА_3 не скористалась своєю частиною путівки немає його вини.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Представником третьої особи суду надано письмове пояснення, згідно якого ТзОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» виконала всі зобов»язання перед позивачами як Туроператор. Зазначає, що 12.08.2015 року до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 надійшов запит щодо можливості зміни замовлення, але самої форми про зміну замовлення чи його анулювання не надходило, тому Туроператор не мав підстав для звернення до приймаючої сторони з цього приводу.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем фізичною особою підприємцем Тимофієвим 30 липня 2015 року укладено Договір без номера на туристичне обслуговування.

За умовами зазначеного Договору відповідвч фізична особа-підприємець ОСОБА_4, який є Турагентом зобов'язується відповідно до замовлення Туриста, яким є позивач ОСОБА_1 та особам, що слідують з ним забезпечити надання комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а Турист зобов'язується на умовах даного Договор прийняти та оплатити їх (п. 1.1. р. 1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору туристична подорож здійснюється у складі позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Туреччини, готель «KARMIR RESORT & SPA» у період з 11.08.2015 року по 19.08.2015 року. У вартість путівки включено авіапереліт Київ-Анталія та автобусний рейс з аеропорту ОСОБА_2 до готелю.

Пунктом 3.1. Договору визначена вартість туристичних послуг, замовлених Туристом і становить 38617 гривень.

На виконання умов Договору, відповідачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 30 липня 2015 року заповнено замовлення на тур та подано до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристичної компанії «Анекс Тур» заявку на бронювання № 2238244 за допомогою системи «Anextour on-line», яка містила інформацію про замовлений комплекс туристичних послуг. Турагент забронював авіаквитки Київ-Анталія-Київ на чартерному рейсі, проживання в готелі «KARMIR RESORT & SPA», харчування, трансфер, страхування.

Того ж дня Турагент отримав підтвердження замовлених послуг й рахунок-фактуру № 2238244 на суму 34511, 40 (а.с.67) та 30 липня 2015 року вказана сума була сплачена (а.с.68).

Таким чином, відповідач виконав всі необхідні умови Договору, для подальшого споживання туристичної послуги (туристичного продукту) позивачами.

08 серпня 2015 року позивач ОСОБА_3 отримала травму перелом руки, що стверджується довідкою № 65 Коломийської ЦРЛ (а.с.12). В період з 08 серпня 2015 року по 14 серпня 2015 вона в зв»язку із цим перебувала на лікуванні в лікарні.

З приводу неможливості здійснення подорожі позивач ОСОБА_3 звернулась до відповідача із відмовою від туру та поверненням коштів, про що подала письмову заяву Турагенту.

Однак, як вбачається із письмових пояснень ТзОВ «Туристичної компанії «Анекс Тур» 12 серпня 2015 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 надійшов запит про можливу зміну замовлення. Із змісту повідомлення, надісланого на електронну адресу Туроператора видно, що по заявці № 2238244 від 30.07.2015 року один із туристів не зміг вчасно вилетіти на відпочинок через погіршення стану здоров»я. На момент надіслання повідомлення стан здоров»я туриста покращився і він виявив бажання скористатись путівкою. Однак, через те, що авіаквитки були в наявності лише на 15.08.2015 року ОСОБА_3 так і не використала свою частину путівки.

В письмовому запереченні на позовну заяву відповідач вказує, що позивач ОСОБА_3 звернулась до нього із письмовою заявою про відміну туру та повернення коштів 17 серпня 2015 року.

Згідно п.4.2.2. Договору без номера на туристичне обслуговування від 30.07.2015 року Турист має право відмовитись від замовленогог Турпродукту, при цьому сплативши Турагенту реально понесені останнім витрати, пов»язані з виконанням зобов»язань за даним Договором. Заява про відмову Туриста від туристичних послуг в письмовій формі приймається Турагентом до виконання з дня отримання такої заяви.

Згідно ст. 20 Закону України «Про туризм» Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов'язаних із відмовою.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 відмовилась від туристичної подорожі через 6 днів після її початку, тоді коли всі послуги, передбачені Договором, вже були оплачені Турагентом.

Договір на туристичне обслуговування відноситься до договорів про надання послуг.

Загальні умови таких договорів, умови їх виконання, розірвання та відповідальність за порушення взятих на себе зобов'язань регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про туризм».

Так, позивач ОСОБА_1 придбав туристичний продукт у відповідача ФОП ОСОБА_4 як фізична особа для особистих потреб.

Згідно з пунктом 22 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 Закону України "Про туризм" за договором на туристичне

обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони (туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 статті 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач по справі, Тимофіїв виконав зобов»язання так як надав позивачам повний комплекс туристичних послуг згідно договору.

Посилання позивачів на те, що договір без номера на туристичне обслуговування від 30.07.2015 року вчинений під впливом обману, так як відсутній договір між відповідачем ФОП ОСОБА_4 та ТзОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» про надання туристичних послуг, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Обманом визнаються певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть.

У відповідності до ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Сторона, яка застосувала обман, зобов?язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв?язку з вчиненням цього правочину.

Діючи на підставі договору франчайзингу від 23.06.2015 року, укладеного між ФОП ОСОБА_5, яка є Турагентом ТзОВ «Туристична компанія «Анекс Тур» та ФОП ОСОБА_4, останній був наділений повноваженнями Турагента.

У відповідності до п. 2.1. Субагенсього Договору № 91 від 23.06.2015 року, укладеного між цими ж сторонами ФОП ОСОБА_5 доручає, а ФОП Тимофіїв приймає на себе, за винагороду, права і обов»язки з реалізації Турпродукту в інтересах і від імені Туроператора на умовах даного Договору.

Таким чином відповідач по справі, Тимофіїв був наділений повноваженнями Турагнета при укладенні договору без номера про надання туристичних послуг позивачам, а тому не мав на меті навмисне введення в оману позивачів з метою вчинення правочину. Наведене підтверджується тим, що позивач ОСОБА_1 скористався наданим туристичним продуктом згідно укладеного 30.07.2015 року договору на надання туристичних послуг та в період з 11.08.2015 року по 19.08.2015 року відпочивав у Туреччині.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону України "Про туризм" порушеннями законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг.

Згідно із частинами 1, 2 статті 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Отже, майнову відповідальність несе суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб'єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову, оскільки відповідачем виконано умови договору на туристичне обслуговування від 30.07.2015 року.

Згідно зі ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі наведеного та ст. ст. 230,610,901 ЦК України, Закону України "Про туризм", керуючись ст. ст. 10,11,88, 209, 213, 214, 218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» про визнання договору б/н на туристичне обслуговування від 30 липня 2015 року недійсним та стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 збитків в подвійному розмірі від вартості ненаданих туристичних послуг в сумі 38 617 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн., відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Беркещук Б. Б.