Справа № 203/84/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Карпенка С.Ф.

при секретарі - Ркоян Ю.А

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи- Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

06 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме з квартири АДРЕСА_1.

Вимоги мотивує тим, що згідно обмінного ордеру №1798 від 17.08.1983 бабуся позивача ОСОБА_5 почала користуватися та проживати у АДРЕСА_1. Також позивач зазначає, з 1990 року він почав проживати у вказаній квартирі, а з 2002 року зареєстрував свою дружину ОСОБА_3 та її сина від іншого шлюбу ОСОБА_4 Також позивач зазначає, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу актовий запис №205 від 09 вересня 2015 року, шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачі перестали користуватися квартирою АДРЕСА_1. У зв'язку з чим позивач, звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вказаною квартирою.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином за адресою їх реєстрації та черезоголошення у пресі, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд визнав за можливе розглянути справу у її відсутності та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів,

Представники третіх осіб до суду не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно ордеру №1798 від 17.08.1983 року, ОСОБА_5 була зареєстрована у АДРЕСА_1. (а.с. 11).

Також встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 20)

Як вбачається з довідки №1377 від 11.03.2016 року, виданої КП «ЖГ Кіровського району» ДМР, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6

Встановлено, що 09 вересня 2015 року, шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданного РАЦС Кіровського району м. Дніпропетровська, акстовий запис №206 (а.с. 13).

З актів складених комісією у складі сусідів вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року не проживають, особистих реченй вказаних громадян не виявлено, спальних місць і інших ознак, що вказують на фактичне проживання, за цією адресою не виявлено (а.с. 5-10).

Статтею 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів її сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Факт не проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні підтверджено актами від 09.12.2016 року, 11.11.2016 року, 10.10.2016 року 19.09.2016 року, 09.08.2016 року, 10.07.2016 року, що підписані сусідами позивача у яких зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року по теперішній час.

Оскільки судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2006 року за місцем реєстрації не проживають, є всі підстави для визнання їх такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст. 71,72 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи- Комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, із зняттям їх з реєстрації за вказаною адресою.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська. У разі, якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Карпенко С.Ф.