Справа № 136/351/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Стадник С.І., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "ОСОБА_2" про визнання договору оренди землі недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017 року ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі № 136/351/17 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "ОСОБА_2" про визнання договору оренди землі недійсним.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив заборонити ТОВ "Концерн "ОСОБА_2" та будь-яким іншим особам використовувати земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0134 гектарів (кадастровий номер :02:000:2043), обробляти її, сіяти сільськогосподарські культури зернових, вирощувати врожай, вчиняти будь-які інші дії направлені на користування земельною ділянкою. Вказану заяву позивач мотивував тим, що Договір оренди землі від 06.10.2014 року з ТОВ "Концерн "ОСОБА_2" він не підписував, а тому використання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки здійснюється без законних на те підстав. Оскільки позивачу вчиняються перешкоди у користуванні земельною ділянкою, існує ризик її обробітку ТОВ "Концерн "ОСОБА_2", що може суттєво ускладнити захист прав власника земельної ділянки в разі задоволення позову, що є підставою для вжиття заходів його забезпечення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 9/2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", пункт 4).

З зазначеного слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Дослідивши матеріали додані до позовної заяви суд встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,0134 гектарів (кадастровий номер :02:000:2043), яка розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

06.10.2014 року позивач уклав з ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" (далі орендар) Договір оренди землі, предметом якого є вищевказана земельна ділянка. Надалі ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" зареєструвало право оренди земельної ділянки на строк до 31.12.2024 року.

Позивач стверджує, що про існування Договору дізнавсь під час розгляду справи №136/1136/16-ц в суді апеляційної інстанції. Вказаний Договір він не підписував, тобто його волевиявлення на укладення правочину відсутнє, що згідно приписів ст.203, 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову фактично є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог, крім цього такий захід має наслідком повне припинення господарської діяльності ТОВ "Концерн "Сімекс-Агро" щодо спірної земельної ділянки. Оскільки захід забезпечення позову обраний позивачем є неспівмірним із заявленими вимогами, в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9/2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", ст. 11, 60, 151-153, 210 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.І. Стадник