Справа № 526/444/17
Провадження № 2/526/383/2017
У Х В А Л А

про залишення без руху

06 березня 2017 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Горошко А.М., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів, в якій прохав: визнати недійсним з моменту укладення договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 723243 від 07.12.2016 року, укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» (), з однієї сторони та ОСОБА_1, як учасником системи, з іншої сторони; стягнути на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 з ТОВ «АТ СЕРВІС» (), 7678 гривні 80 копійок як безпідставно отриману винагороду за договором № 723243 від 07.12.2016 року; стягнути на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 з ТОВ «АВТО ПРОСТО» (), 66000 гривень 00 копійок безпідставно отриманих коштів за послуги з придбання автомобіля за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі; стягнути на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 з ТОВ «АВТО ПРОСТО» (), ТОВ «АТ СЕРВІС» () витрати на правову допомогу в сумі 6400,00 грн.

Із п.п. 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити, зокрема, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно ч. 1 ст. 120 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Так, в порушення вищезазначених норм позивачем надано для суду та відповідачів копії додатку № 1 та додатку № 2 до договору № 723243, які є неналежної якості, оскільки текст, написаний від руки в зазначених додатках до договору, взагалі не читається. Також, щодо вимог майнового характеру не зазначено ціну позову.

Крім цього, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закону України «Про судовий збір»), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

В порушення зазначених вимог позивачем не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового та майнового характеру.

Перелік підстав для звільнення від сплати судового збору та пільг щодо його сплати визначено статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір».

У пункті 7 частини першої статті 5 Закону було передбачено, що споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав звільняються від сплати судового збору.

Проте, Законом України від 22 травня 2015 року № 484-VIIІ, який набрав чинності 01 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» та викладено статтю 5 цього Закону в новій редакції, у якій звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав не передбачено.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до штампу на позовній заяві позивач звернувся до суду з позовом 03.03.2017 року, тобто на момент чинності статті 5 Закону України «Про судовий збір» у новій редакції, яким не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, а тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору за подання такої позовної заяви відсутні.

Разом з тим, у поданій позовній заяві позивач зазначає та керується положеннями ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яких позивач, як споживач, звільняється від сплати судового збору.

Дійсно, частиною третьою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, у разі розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Оскільки, спеціальним законом, який визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати є Закон України «Про судовий збір», то саме цей Закон підлягає застосуванню.

Тому, виходячи з того, що статтею 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, позивач не звільняється від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживача.

Така ж думка була висловлена Верховним Судом України в ухвалах від 16.01.2016 року у справі № 6-3084ц15, від 29.01.2016 року № 6-209ц16, від 03.02.2016 року № 6-228ц16, від 09.02.2016 року № 6-36ц16 та від 01.03.2016 року № 6-484ц16.

Так, у поданій заяві позивачем заявлено немайнову вимогу визнання недійсним з моменту укладення договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі № 723243 від 07.12.2016 року, укладений між ТОВ «АВТО ПРОСТО» (), з однієї сторони та ОСОБА_1, як учасником системи, з іншої сторони; а також вимоги майнового характеру - стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «АТ СЕРВІС» 7678 гривні 80 копійок як безпідставно отриману винагороду за договором № 723243 від 07.12.2016 року, та стягнення на користь ОСОБА_1 з ТОВ «АВТО ПРОСТО» 66000 грн. безпідставно отриманих коштів за послуги з придбання автомобіля за договором про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру та за вимоги майнового характеру, врахувавши ціну позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви пять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. М. Горошко