Справа № 489/2890/16-ц
Номер провадження 2/489/118/17
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» (далі-позивач або ОСОБА_1) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачу було надано кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем основного зобов'язання у розмірі 16154,18 грн. та судовий збір.

30.11.2016 до суду від відповідача надійшло заперечення.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказав, що нарахування відсотків неправильне і він сплатив набагато більше.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

09.12.2010 відповідачу було надано кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду заява позичальника, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносин між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.12.2010 вбачається, що відповідач має заборгованість за даним договором, що підтверджує факт порушення ним умов кредитного договору та не виконання зобов'язань, що випливають з нього.

Договором встановлено відсоткову ставку в розмір 27,6 % річних з 30.12.2013 до 31.08.2014, 32,4 % з 01.09.2014 до 31.03.2015 та 42 % з 01.04.2015 до 05.05.2016.

Судом пораховано, що при повному використанні кредитного ліміту у 12000 грн. відповідач мала б сплатити відсотки в сумі 10 006 грн. (2208 грн. за період з 30.12.2013 до 31.08.2014, 2268 грн. за період з 01.09.2014 до 31.03.2015, 5460 грн. за період з 01.04.2015 до 01.05.2016 та 70 грн. з 01.05.2016 до 05.05.2016.

За весь період позивачем нараховано штрафних санкцій близько 1400 грн.

Таким чином, за кредитом відповідач сплатила б близько 23406 грн. (12000+10006+1400). Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач за період з 30.12.2013 до 05.05.2016 сплатила близько 35 625 грн.

Суд вважає, що відповідачем не доведено правильність нарахування відсотків за кредитним договором, а заперечення відповідача про сплату суми більшої ніж належить за договором підтверджується розрахунком заборгованості.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.12.2010 відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв