У Х В А Л А

Іменем України

№ 2001/2-54/11

№ 4-с/610/3/2017

м. Балаклія 13.09.2017 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: Стригуненко В.М.,

за участі:

секретаря: Паточка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» на дії головного державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про визнання дій незаконними, скасування постанови, зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Стягувач ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» просить:

визнати незаконними дії головного державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодо примусового виконання рішення Балаклійського районного суду Харківської області у справі № 2-5046/10 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 312999,69 гривень;

скасувати постанову головного державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 50212934 від 29.11.2016р.;

зобов'язати головного державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Балаклійського районного суду Харківської області у справі № 2-5046/10 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 312999,69 гривень.

Обґрунтовуючи скаргу заявник зазначив, що на виконанні у Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області перебувало виконавче провадження № 50212934 з примусового виконання вказаного судового рішення. На адресу стягувача не надходило жодних документів щодо проведення виконавчих дій у цьому виконавчому провадженні, а тому йому не відомо про заходи, які були вжиті державним виконавцем для виконання судового рішення. Після звернення ПАТ «БРОКБІЗНЕСБАНК» до Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області з клопотанням від 06.07.2017р. про надання інформації щодо виконання судового рішення, 04.08.2017р. на адресу стягувача надійшли супровідний лист від 08.12.2016р., постанова про повернення виконавчого листа стягувачеві ВП № 50212934 від 29.11.2016р., оригінал виконавчого листа № 2-54/11. У постанові про повернення виконавчого листа стягувачеві зазначено, що майно, на яке можливо звернути стягнення, у боржника відсутнє. Повернення виконавчого документа без виконання спричиняє матеріальну шкоду заявнику, оскільки останній перебуває у стадії ліквідації.Стягувач вважає, що головний державний виконавець Дейкун О.Г. не вжив усіх передбачених законодавством заходів для примусового виконання судового рішення, та своїми діями порушує права стягувача у виконавчому провадженні.

Заявник просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с. 48).

Балаклійський РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області просив справу розглянути за відсутності їх представника, надав суду письмові заперечення та копії матеріалів виконавчого провадження, посилаючись на перелік вчинених державним виконавцем дій з виконання судового рішення, внаслідок чого не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 20-22, 51, 52).

Боржник ОСОБА_2 просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 40).

Як убачається з копії виконавчого листа по справі № 2-54/11 від 19.03.2013р. за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05.01.2011р., що набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» в особі Харківської філії стягнуто 312999,69 гривень (а.с. 5).

17.02.2016 року було відкрито виконавче провадження № 50212934 з виконання даного рішення, боржнику було надано термін до 24.02.2016р. для самостійного виконання вимог виконавчого документу (а.с. 23).

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржникові до виконання та стягувачеві до відома (а.с. 24).

У встановлений строк рішення боржником самостійно не виконано, тому державним виконавцем розпочато його примусове виконання.

Виконавче провадження здійснювалось у період з 17.02.2016р. по 29.11.2016р. і регламентувалось Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХIV від 21.04.1999р. та Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016р.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХIV від 21.04.1999р.), заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016р.), заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В ході примусового виконання рішень державним виконавцем були отримано: відповідь ДПС України, згідно якої платник податків з податковим номером НОМЕР_1 на обліку в органах ДПС не перебуває; відповідь ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, відповідно до якої інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; відповідь Пенсійного фонду України, з якої вбачається, що інформації не знайдено щодо роботи боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи; відповідь Пенсійного фонду України, згідно якої боржник пенсію не отримує (а.с. 25-28).

З метою перевірки майнового стану боржника, 29.11.2016 року був здійснений вихід державного виконавця за адресою, вказаною у виконавчому документі, де було встановлено, що боржник за вказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає, майно, на яке можливо звернути стягнення, відсутнє, про що було складено акт державного виконавця (а.с. 29). Тобто за адресою вказаною у виконавчому документі належного боржникові майна, на яке можливо звернути стягнення за законом не виявлено.

Боржником 29.11.2016р. подано декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, з якої вбачається, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення (а.с. 34-38).

29.11.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»(зворот а.с. 4).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

При вирішенні даної скарги суд виходить з правил ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тягар доказування правомірності бездіяльності, яка оскаржується, або її спростування за законом покладений на посадових осіб органів Державної виконавчої служби.

Вирішуючи скаргу суд виходить із наявних матеріалів справи матеріалів скарги стягувача, письмових заперечень Балаклійського РВ ДВС та наданих матеріалів виконавчого провадження.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХIV від 21.04.1999р.), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016р.) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; звертатися до суду з поданням про розшук боржника фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016р.) розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Державний виконавець не скористався в повній мірі своїм правом на одержання безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснень, довідок, зокрема не запитав інформацію про наявність у боржника нерухомого та рухомого майна.

Для цього державний виконавець не зробив запити до відповідних установ та організацій: реєстраційної служби, БТІ, ДАІ, Держгеокадастру тощо

Згідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХIV від 21.04.1999р.) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим законом порядку, зокрема до повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016р.) під час здійснення виконавчого провадженнявиконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Запит до Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.08.2017р. був направлений вже по за межами виконавчого провадження (а.с. 33).

А з запиту до електронної інформаційно-пошукової системи «Автомобіль» про наявність у боржника на праві особистої власності транспортних засобіввзагалі не вбачається дати його надіслання (а.с. 30, 31), тобто не підтверджено подання запиту в межах виконавчого провадження.

Балаклійським РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області не надано суду допустимих доказів на підтвердження доводів письмових заперечень щодо перевірки в межах виконавчого провадження наявності рухомого та нерухомого майна боржника.

До того ж державний виконавець не виконав вимоги ч. 8 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-ХIV від 21.04.1999р.), а саме: державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

А також вимоги ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (№№ 1404-VIII від 02.06.2016р.), а саме: виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, які були надані суду, всупереч вимогам зазначених норм головний державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду з 17.02.2016р. по 29.11.2016р. лише один раз зробив запити до ДПСУ, ПФУ та здійснив вихід за адресою, вказаною у виконавчому документі, до того ж всі ці дії він вчинив в день повернення виконавчого документа стягувачу 29.11.2016р., а запити щодо перевірки наявності рухомого та нерухомого майна під час здійснення виконавчого провадження взагалі не були зроблені жодного разу.

Отже, головним державним виконавцем не було проведено всіх можливих передбачених законом виконавчих дій щодо встановлення майна боржника, на яке можливо стягнути стягнення з метою ефективного виконання зазначеного вище судового рішення.

Тому, по факту, доводи заявника є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження в обсязі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими для виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на передбачене ч. 2 ст. 387 ЦПК Україниповноваження суду при вирішенні справи на визнання дій (бездіяльності) неправомірними, вимоги про визнання дій незаконними задовольняються частково, а висновок суду викладається згідно до вищенаведеного передбаченого законом формулювання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, -

у х в а л и в:

1.Скаргу задовольнити частково.

2.Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Балаклійського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 щодопримусового виконання рішення Балаклійського районного суду Харківської області у справі № 2-5046/10 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 312999,69 гривень.

3.Скасувати постанову головного державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві № 50212934 від 29.11.2016р.

4.Зобов'язати головного державного виконавця Балаклійського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 вжити передбачених законодавством заходів для виконання рішення Балаклійського районного суду Харківської області у справі № 2-5046/10 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 312999,69 гривень.

5.В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий В.М. Стригуненко