Справа № 489/6376/16-ц
Номер провадження 2/489/731/17
Іменем України
24 травня 2017 р.
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого - судді Тихонової Н.С.,
секретаря - Бреженюк Н.С.,
представника позивачки - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
В грудні 2016 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Миколаївської міської ради про визначення часток та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.05.2016 р. помер її дідусь ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді 11/20 часток житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами №75 по вул. Кобера в м. Миколаєві. Його дочка ОСОБА_4, на користь якої померлим був складений заповіт, відмовилась від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивачки. Після смерті дідуся позивачка звернулась до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності за померлим не зареєстровано належним чином у відповідності до вимог діючого законодавства.
Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати за нею право власності на 11/20 часток житлового будинку з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого по вул. Кобера, 75, у м. Миколаєві.
В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Посилаючись на те, що на час смерті спадкодавця спадщину прийняв також ОСОБА_5, просив визнати право власності за позивачем на 11/40 часток житлового будинку. Тим самим зменшивши позовні вимоги.
Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, відповідно до якої він просив провести розгляд справи за його відсутності.
Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились. Від ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Вислухавши пояснення представника, дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Згідно Свідоцтв про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_4) ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_6 (після укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5.
Тобто ОСОБА_3 є дідусем позивачки ОСОБА_2, 18.03.1979 р.н.та ОСОБА_5.
Згідно Свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданого Виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Миколаєва від 12.10.1989 р. цілий житловий будинок з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.
Згідно Договору дарування від 03.04.1991 р. ОСОБА_3 подарував ОСОБА_6 9/20 частин жилого будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в м. Миколаєві по вул. Кобера,75.
У відповідності до Договору дарування від 15.11.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського округу ОСОБА_9, ОСОБА_6 подарував 9/20 часток вказаного житлового будинку своїй доньці ОСОБА_2.
Зі змісту Довідки КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 05.01.2017 р. вбачається, що станом на 28.12.2012 р. ОСОБА_3 належить 11/20 часток, ОСОБА_2 9/20 часток житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 11/20 часток та ОСОБА_2 9/20 часток.
22.04.2014 р. ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до якого все належне йому на день смерті майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось він заповідав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.
30.05.2016 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 11/20 часток житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Статтею 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця.
Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Згідно Спадкової справи №12/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що діти спадкодавця - ОСОБА_10 та ОСОБА_6 звернулись до нотаріуса з заявами про відмову від прийняття спадщини.
При цьому з матеріалів спадкової справи вбачається, що на момент смерті разом з померлим ОСОБА_3 за вказаною адресою був зареєстрований та проживав його онук ОСОБА_5, який до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини не звертався, проте, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину.
Згідно ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
У встановленому законом порядку позивачка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, ОСОБА_5 був зареєстрований разом із спадкодавцем.
Проте, згідно Постанови нотаріуса від 07.12.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на спадкове майно померлим належним чином зареєстровано не було.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що померлому ОСОБА_3 на праві власності належали 11/20 часток житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві, позивачка є однією із двух спадкоємців, які успадкувала за законом після його смерті вказану частку житлового будинку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1228, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, та керуючись ст. ст. 10, 14, 30, 60, 62, 123, 212, 214 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 11/40 часток житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами № 75 по вулиці Кобера в м. Миколаєві, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого 30.05.2016 р.
Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: Н.С. Тихонова