АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Музичко С.Г., Рейнарт І.М.

при секретарі Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту державної реєстрації шлюбу та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року,

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаною заявою, в якій просили встановити факт державної реєстрації шлюбу між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1, укладеного 22.08.2014 року, зареєстрованого за актовим записом №32 Євпаторійським міським відділом записів актів громадського стану Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Зобов'язати Херсонський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області видати свідоцтво про реєстрацію шлюбу, укладеного 22.08.2014 року між громадянином України ОСОБА_2 та громадянкою України ОСОБА_1 із присвоєнням після реєстрації шлюбу чоловіку прізвища - ОСОБА_2, дружині прізвища - ОСОБА_1.

Заява обґрунтована тим, що 22.08.2014 року Євпаторійським міським відділом записів актів громадського стану Департаменту запису актів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим зареєстровано шлюб між заявниками, про що зроблено актовий запис №32 від 22 серпня 2014 року, який засвідчено печаткою Російської Федерації та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Оскільки заявники тимчасово мешкають в місті Херсоні, вони звернулись до Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою підтвердження факту реєстрації шлюбу на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та отримання свідоцтва про реєстрацію шлюбу. На вказане звернення заявники отримали відмову з посиланням на те, що свідоцтво серії НОМЕР_1 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, видане повторно 06.09.2016 р. Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, яке у відповідності до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України " від 15.04.2014 року, є недійсним і не створює правових наслідків.

Зазначили, що встановлення даного факту необхідно для належного здійснення державної реєстрації укладення шлюбу та присвоєння їм спільного прізвища.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року та ухвалити нове рішення по суті вимог.

Вважає вказане судове рішення незаконним, протиправним, винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки такими, що не відповідають вимогам процесуального законодавства, яке регулює дане питання.

Зазначила, що діяльність державних органів влади України на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим тимчасово припинена та фактично не здійснюється. Підставою звернення до суду є неможливість реєстрації факту укладення шлюбу у зв'язку з тим, що офіційні документи, які посвідчують вказаний факт, завірені органом окупаційної влади.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ), Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій територій, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Це стосується реєстрації смертей, народжень, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини" ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Без встановлення факту реєстрації шлюбу та присвоєння заявникам спільного прізвища "Подорожні" в судовому порядку позбавляє останніх можливості зареєструвати вказаний факт в органах державної реєстрації цивільного стану та отримання свідоцтва про шлюб згідно чинного законодавства України.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судомо належним чином.

Представник заявників ОСОБА_3 просила суд розглядати справу без їх участі (а.с. 143).

Заслухавши доповідь по справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу , усиновлення.

Такі факти підлягають встановленню у порядку окремого провадження, якщо в органах державної реєстрації актів цивільного стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, реєстрація шлюбу між заявниками відбулася на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Відповідно до наданої заявниками копії повторного свідоцтва про укладення шлюбу, Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 22 серпня 2014 року складено запис про реєстрацію шлюбу за №32 між громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 та громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_1 (а.с.49).

Відповідно до ч. 2, 3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 щодо причин відмови у поновленні актового запису про шлюб, складеного 22.08.2014 року на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 03.10.2016 р. надано роз'яснення, що свідоцтво серії НОМЕР_1 про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1, видане повторно 06.09.2016 р. Євпаторійським міським відділом запису актів громадянського стану Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.50).

Заявники не навели переконливих доводів щодо неможливості реалізувати гарантоване державою Україна право на шлюб, а неможливість підтвердження факту реєстрації шлюбу на окупованій території порушує їх права та інтереси, перешкоджає у здійсненні особистих немайнових чи майнових прав.

З метою апробації європейських стандартів у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, спрямованих на створення сприятливих умов для отримання фізичними особами адміністративних послуг у зазначеній сфері, та забезпечення реалізації гарантованого державою права на шлюб, зокрема для учасників антитерористичної операції та внутрішньо переміщених осіб, в Україні запроваджено реалізацію пілотного проекту щодо державної реєстрації шлюбу у скорочені строки за обраним заявниками місцем у мм. Києві, Львові, Одесі, Херсоні, Маріуполі, Сєвєродонецьку, Вінниці, Дніпрі, Луцьку, Миколаєві, Кам'янець-Подільському, Рівному, Житомирі, Харкові, Ужгороді, Чернівцях, Івано-Франківську, Сумах, Тернополі, Чернігові, КривомуРозі, Бахмуті, Запоріжжі, Білій Церкві, Борисполі, Кропивницькому, Станиці Луганській, Білгород-Дністровському, Полтаві, Кременчуці, Чугуєві, Хмельницькому, Черкасах, Хотині та с. Кам'яниця Ужгородського району Закарпатської області.

Державна реєстрація шлюбу проводиться у строк, визначений заявниками, у тому числі в день подання відповідної заявки.

З огляду на те, що заявники мають спільне прізвище, доводи останніх про відсутність можливості в інший спосіб реалізувати право мати спільне прізвище є необґрунтованими.

Колегія суддів також відхиляє доводи заявників щодо неврахування судом першої інстанції при ухваленні судового рішення практики ЄСПЛ, Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії.

Так, у справах проти Туреччини ( зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Заявники не довели, що відмова державних органів у визнанні акту реєстрації шлюбу, яке видане владою не визнаного на міжнародному рівні утворення, завдає їм шкоди та позбавляє наймінімімальніших прав, що їм належать.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості поданої заяви.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, які доводами апеляційної скарги не спростовані, та обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги та залишення судового рішення без змін.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 10 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді:

Справа №758/13247/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/796/10183/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Зарицька Ю.Л.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.