Справа № 581/552/17
Провадження № 2/581/212/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2017 року Липоводолинський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Сізова Д.В.,

з участю секретаря - Самілик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

08 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить визначити йому додатковий, тривалістю два місяці, строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4

Вазує, що після смерті батька, яка настала 16 жовтня 2004 року, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки у с.Підставки Липоводолинського району, заповіту батько не залишав, а він є єдиним спадкоємцем за законом, який бажає прийняти спадщину.

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини вказує свою необізнаність про існування у батька спадкового майна, про що він дізнався випадково на початку 2017 року від працівників Підставської сільської ради.

Сторони, треті особи, у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримв позовні вимоги довірителя.

Підставська сільська рада Липоводолинського району у своїх заявах не заперечувла проти задоволення позову та просила розглянути справу бещ присутності їх представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

10 червня 2003 року на імя ОСОБА_4 видано державний акт на право власності на земельну ділянку розташовану на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,355 га (а.с. 6).

16 жовтня 2004 року ОСОБА_4 помер (а.с.7).

Із довідок Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 13 березня, 30 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 з 1998 року до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 один. Заповіт від імені ОСОБА_4 цією сільрадою не посвідчувався. Спадкоємцем першої черги є його син ОСОБА_1, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, та який провів поховання батька. Помер ОСОБА_4 у с. Бірки Гадяцького району Полтавської області під час тимчасового перебування у свого знайомого (а.с. 31, 32, 33).

Треті особи, які є рідними братами померлого, у своїх нотаріально посвідчених заявах від 23 та 29 серпня 2017 року, повідомили, що не претендують на спадщину після смерті брата ОСОБА_4

За даними приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу від 14 серпня 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно своєчасно не скористався своїм правом на подання заяви про прийняття спадщини у строки, встановлені ч. 2 ст. 1270 ЦК України.

Розглядаючи питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини суд враховує розяснення, які містяться у абз. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, згідно з якими поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, позивач вказує, що внаслідок окремого проживання з батьком йому не було відомо про наявність у померлого земельної ділянки (паю), про що він дізнався на початку 2017 року.

На переконання суду, вказані обставини щодо необізнаності особи про наявність спадкового майна не можна визнати поважними причинами пропуску позивачем строку звернення з заявою про прийняття спадщини, оскільки вони не впливали на можливість вчинення позивачем відповідної дії щодо прийняття спадщини.

За таких обставин, звернувшись через дванадцять повних років з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач, достовірно знаючи про смерть батька, оскільки здійснив його поховання, та дізнавшись на початку 2017 року про наявність у батька спадку, не навів поважних причин пропуску строку для його прийняття, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 212- 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д. В. Сізов