Справа № 297/1919/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2017 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., при секретарі Гарані О.А., перекладачі ОСОБА_1, з участю позивача ОСОБА_2, його представника за довіреністю ОСОБА_3, відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5, їх представника за дорученням адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_4 Єлізавети Йосипівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Боржавська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, зобовязання перенести господарська будівлі, звільнення земельної ділянки, стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Боржавська сільська рада, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, зобовязання перенести господарська будівлі, звільнення земельної ділянки, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що він, ОСОБА_2, разом із своїми членами сімї є власником житлового будинку та земельної ділянки по вул.Садової, 4, в с.Боржава Берегівського району. Власниками сусіднього житлового будинку та земельної ділянки за адресою вул.Садова, 2, с.Боржава є відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5, які в порушення загальновизнаних правил добросусідства захопили частину його земельної ділянки, без відповідних дозволів в порушення будівельних норм і правил побудували господарські будівлі для свійських тварин і птиці. Відсутність жолобів на будівлях призводить до стіканню атмосферних опадів з покрівель на територія його земельної ділянки. Крім того, в порушення вимог закону звели вигрібну яму на незначний відстані від його, позивача, будинку, що призводить до його підтоплення, руйнації, нечистоти заливають його підвал, земельну ділянку, створюють незручності через сморід, розмноження комарів, мух.

В звязку з цим, позивач просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власність шляхом зобовязання відповідачів перенести вигрібну яму на відстань 20 метрів від його, позивача, житлового будинку, літньої кухні та колодязя, влаштування необхідних інженерно-технічних заходів для запобіганню стіканню атмосферних опадів з покрівель будівель, перенесення господарських будівель для утримання тварин та птиці на відстань 1 метрів від його межі земельної ділянки та повернення самовільно захопленої частини земельної ділянки під час будівництва господарських будівель шляхом перенесення огорожі на відстань 0,5 метрів від теперішньої межі їх суміжних земельних ділянок (а.с. 1-3, 74-75).

Згодом позивач збільшив свої позовні вимоги, нічим не мотивуючи, просив з відповідачів стягнути матеріальну шкоду на відновлення здоровя в сумі 4030,46 гривень і 261,34 гривень та моральну шкоду в сумі 60 000 гривень, додав копії фіскальних чеків на різні ліки (а.с. 170-172, 176-179, 183, 185-186).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 збільшені позовні вимоги підтримали. Лише від вимоги про зобовязання відповідачів перенести вигрібну яму відмовились, оскільки на час розгляду справи відповідачі вигрібну яму ліквідували шляхом засипання її ґрунтом, підтвердив це відповідним актом Боржавської сільради.

Крім того, представник ОСОБА_3 пояснив, що атмосферні опади з даху господарських будівель потрапляють на земельну ділянку позивача, їх необхідно облаштувати водостоками. Три господарських будівель, а саме курятник, вбиральню, свинарник, які збудовані приблизно в 2014 році, разом із огорожею слід на 0,5 метрів перенести від теперішньої межі земельної ділянки в сторону житлового будинку відповідачів ОСОБА_5, оскільки згідно плану забудови позивача ОСОБА_2 від 1985 року межа земельних ділянок повинна проходити на відстані 0,5 метрів від житлового будинку відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Оскільки позивач приблизно вже 10 років знаходиться в неприязних відносинах із відповідачами, переживає нервові стреси, витрачається із-за цього на ліки, тому просить стягнути моральну та матеріальну шкоду зазначену в уточненнях до позову.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_7 змінений позов не визнали. Пояснили, що свій житловий будинок побудували ще приблизно в 1975 році, а всі господарські будівлі та огорожа були споруджені до 1985 року, коли біля них отримав земельну ділянку та почав будуватись позивач ОСОБА_2. Крім того, за їх огорожею паралельно їй проходила канава шириною приблизно 4-5 метрів та лише від цієї канави починалась межа земельної ділянки позивача. Після 1985 року канава була позивачем ліквідована засипана. Отже посилання позивача про захоплення ними земельної ділянки, порушення будівельних норм при будівництві господарських будівель необґрунтовані.

Щодо вимог відносно вигрібної ями, то вони її виконали, ліквідували її, щодо облаштування господарських будівель водостоками, то позивач та члени його сімї не дозволяють їм це зробити, про свідчить комісійний акт сільради.

Представник відповідачів ОСОБА_6 також заперечив позов, зазначив, що позивач не представив державний акт на прибудинкову земельну ділянку, право власності на неї за ним не зареєстровано. При цьому, на доданому самим же позивачем плані забудови від 11.09.1985 року вбачається, що ширина його земельної ділянки, яка виходить на вулиця Садову складає 16 метрів, і з того часу не змінювалась.

Представник третьої особи Боржавської сільради в судове засідання не зявився, подав лист про те, що просить справу розглянути без їхньої участі (а.с. 169).

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитав свідків та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно по господарського обліку та рішення Боржавської сільради «Про перейменування вулиць та впорядкування номерних знаків будинків» за відповідачкою ОСОБА_7 рахується житловий будинок за адресою с.Боржава, вул.Гечеі, 4 (колишня вулиця Садова, 6) (а.с. 130-131).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником житлового будинку, до складової частини якого входять також курятник під літерою В, убиральня Г, свинарник Д, огорожа під літерами 2 і 3, в с.Боржава, вул.Гечеі, 4, є відповідачка ОСОБА_7 Єлізавета Йосипівна (а.с. 163)

Адреса ж житлового будинку позивача ОСОБА_2 с.Боржава, вул.Гечеі, 6 (колишня вулиця Садова, 4) (а.с. 181).

Актом обстеження суміжних земельних ділянок громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_5, складеного 01.09.2017 року комісією Боржавської сільради, доведена та сторонами визнана та обставина, що вигрібна яма відповідачами ліквідована шляхом засипання ґрунтом, але водовідвідними лотками господарські будівлі не облаштовані, оскільки позивач та члені його сімї не дозволяють їх облаштувати, вимагають їх знести та перенести межу на 0,5 метрів (а.с. 190).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ствердили, що між земельними ділянками сторін сімей ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як межа проходив канав шириною приблизно 3-4 метра, сімя ОСОБА_5 в 1980-х роках вже мала огорожу вздовж канави та побудовані господарські будівлі на своєї земельної ділянки.

При цьому, позивач ОСОБА_2 визнав, що його та відповідачів земельні ділянки розмежувала канава та, ще до того як вона була засипана, на другої сторони від його ділянки, тобто на земельної ділянки відповідачів були збудовані господарські будівлі.

Вказана канава позначена на плану будівельної документації від 1973 року, виданого померлому чоловіку відповідачки ОСОБА_5 (а.с. 141-142).

Крім того, з технічного паспорту на житловий будинок ОСОБА_7 від 16.09.2016 року вбачається, що рік побудови курятника під літерою В, убиральні Г, свинарника Д є 1975 (а.с. 159-161).

Наведене спростовує ствердження позивача про захоплення його земельної ділянки і порушення будівельних норм при будівництві господарських будівель.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Отже, позивачем не надано суду будь-яких доказів про те, що відповідачі захопили його частину земельної ділянки, що його право власності або користування було порушено. Вказане зазначено і в акті проведення обстеження для вирішення земельного спору між сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Боржавської сільради від 08.08.2016 року (а.с. 82).

Такого і не може бути, позаяк позивач дозвіл на будівництво житлового будинку отримав лише 1985 році, він сам це визнав, що огорожа, господарські будівлі були споруджені відповідачкою ОСОБА_5 ще до того часу, тому же місці, де і зараз знаходяться.

Посилання позивача та його представника на план будівництва свого будинку, де зазначений і будинок відповідачів без господарських будівель та зазначенням огорожі на відстані 0,5 метрів від житлового будинку ОСОБА_2 не є належним доказом. Так як це є схематичним планом розташування житлового будинку саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_5, та не є чітким масштабним планом двох суміжних земельних ділянок із зазначенням обєктів на них (а.с. 84).

Крім того, ні позивач, ні його представник правовстановлюючий документ на земельну ділянку не представили.

Тобто з цього випливає, що позивач не довів, що його право власності, користування або розпорядження майном земельною ділянкою по вул. Гечеі, 6 (колишня Садова, 4), в с.Боржава, підлягає судовому захисту.

Згідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Віповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За таких обставинах, оскільки судом було встановлено,що цивільне право позивача не було порушено, тому і вимога про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Таким чином з огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовназаява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, третя особа Боржавська сільська рада про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, зобовязання перенести господарська будівлі, звільнення земельної ділянки, стягнення матеріальної та моральної шкоди є безпідставною і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 214 ЦПК України,

рішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 і ОСОБА_4 Єлізавети Йосипівни, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Боржавська сільська рада, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, зобовязання перенести господарська будівлі, звільнення земельної ділянки, стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя ОСОБА_11.