Справа № 640/4306/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2017 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Попрас В.О.,

при секретарі - Томіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позов, в якому просить поділити майно, що є об'єктом спільної сумісної власності позивачки і відповідача та визнати за позивачкою право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 02.09.2006 р. між нею та відповідачем укладено шлюб. 23.08.2013 р., тобто в період шлюбу, згідно договору купівлі-продажу було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира була придбана подружжям за спільні кошти, проте право власності на квартиру було зареєстровано за відповідачем. 04.09.2015 р. рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Позивачки вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому просить поділити її в рівних частках, визнавши за нею право власності на 1/2 частку квартири.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. В останньому судовому засіданні 19.09.2017 р., тобто після надання доказів відповідачем, представник позивача надала суду копію договору позики від 21.08.2013 р., згідно якого позивачка ОСОБА_1 отримала від свого батька - ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 150 00 грн., які згідно пояснень представника позивачки були витрачені на придбання спірної квартири. Згідно наданих представником позивачки розписок кошти ОСОБА_3 позивачка повернула 08.11.2015 р. в розмірі 60 000 грн. та 29.12.2015 р. в сумі 90 000 грн. Представник позивачки пояснила, що спірна квартира була придбана частково за кошти, отримані за договором позики від 21.08.2013 р., які є спільним майном подружжя, а також за кредитні кошти, отримані за договором кредиту в ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що вирішив придбати квартиру. З цією метою з особистого рахунку відповідача у гривні НОМЕР_2, відкритого в Новосалтівському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», видано додаткову картку на ім'я родича - ОСОБА_4 за № НОМЕР_1. ОСОБА_4 поповнював вказану картку грошовими коштами, які акумулювались на рахунку ОСОБА_2 Передачу ОСОБА_4 грошових коштів відповідачу ОСОБА_2 оформили договором займу без зазначення остаточної суми переказу та без металізування суми поповнення ОСОБА_4 картки, оскільки гроші останній надав з свого прибутку від господарської діяльності. За їх домовленістю всі сплачені ОСОБА_4 грошові кошти на рахунок ОСОБА_2, відповідач зобов'язаний був передати після реалізації своєї однокімнатної квартири. Після реалізації однокімнатної квартири, що належала відповідачу, були закриті грошові зобов'язання перед ОСОБА_4 Після проведення підрахунку всіх грошей, що заходили на особистий рахунок відповідача від ОСОБА_4, було складено акт звірки та всі отриманні від ОСОБА_4, повернуті йому особисто відповідачем. Стосунки з колишньою дружиною - позивачкою ОСОБА_1 погіршувались до остаточного оформлення кредитного договору. Наприкінці серпня 2013 року колишня дружина - позивачка ОСОБА_1 припинила підтримувати відповідача в питання погашення іпотечних зобов'язань. На початку грудня 2013 року їх стосунку погіршились, а в червні 2014 року вона зібрала свої речі та поїхала до АР Крим. Після свого від'їзду жодним чином не здійснювала спроб по оплаті хоча б частини грошових зобов'язань за кредитним договором від 23.08.2013 р. Крім того, під час проживання разом ОСОБА_1 не надавала грошей для погашення вищезазначеного кредитного договору, так як всі грошові кошти надходили від ОСОБА_4 За період сумісного проживання з позивачкою, відповідачем було сплачено за кредитним договором 4% від взятої суми. Грошові кошти в сумі 133 000 грн., які були сплачені за квартиру відповідач зняв 23.08.2013 р. - в день придбання квартири зі свої картки, на яку грошові кошти перераховував родич ОСОБА_4 Враховуючи викладене, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала, подала письмові заперечення, в яких зазначила, що 23.08.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір кредиту, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 000 грн. з кінцевим терміном повернення 10.08.2033 р. Також 23.08.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1. Заборгованість за кредитом не погашена, тому ПАТ «Укрсоцбанк» вважає неможливим поділ майна - предмету іпотеки, оскільки будуть порушені права іпотекодержателя.

Вислухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

02.09.2006 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 згідно договору купівлі-продажу від 23.08.2013 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В., придбав квартиру АДРЕСА_1 (а.с.68-71). Згідно п.2 договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2013 р., продажу вчинено за 433 000,00 грн., з яких продавець одержав від покупця 133 000,00 грн. повністю ще до підписання цього договору, а іншу частину 300 000,00 грн. покупець зобов'язується виплатити продавцю з одноразово до 19.00 час. 23.08.2013 р.

133 000,00 грн., сплачені за спірну квартиру, відповідач ОСОБА_2 зняв зі свого карткового рахунку у гривні НОМЕР_2, відкритому 13.07.2011 р. в Новосалтівському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», до якого випущена додаткова платіжна картка НОМЕР_4 міжнародної платіжної системи типу Сіrrus/Маеstrо на ім'я ОСОБА_4 (а.с.80-111), що підтверджується наданою ПАТ «Укрсоцбанк» випискою, згідно якої 23.08.2013 р. у касі банку відповідач отримав готівкою 190 000 грн. (а.с.94).

300 000,00 грн., сплачені за спірну квартиру, відповідач ОСОБА_2 отримав за договором кредиту №819МІ1 на придбання житла на вторинному ринку, укладеного 23.08.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 (а.с.40-60). Згідно до п.2.1 договору кредиту №819МІ1 від 23.08.2013 р. надання кредиту на цілі, зазначені в договорі проводяться шляхом списання кредитором кредитних коштів в гривні з позичкового рахунку позичальника в Новосалтівському відділенні №819 ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023 на поточний рахунок позичальника НОМЕР_3 в Новосалтівському відділенні №819 ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023.

23.08.2013 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір №819МІ1-ЗАСТ згідно якого, ОСОБА_2 у якості забезпечення зобов'язань за договором кредиту на придбання житла на вторинному ринку №819МІ1 від 23.08.2013 р. передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.61-67).

За придбану спірну квартиру 23.08.2013 р. відповідач сплатив 133 000,00 грн. особистих коштів, запозичених у ОСОБА_4.

Той факт, що вказані грошові кошти є особистими коштами відповідача підтверджується наданими відповідачем договором позики від 01.01.2013 р., укладеним між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_4, актом звірки від 28.10.2015 р. згідно якого відповідач повернув ОСОБА_4 запозичені кошти в розмірі 280 525 грн., розпискою від 29.10.2015 р. та нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_4 від 26.10.2016 р. про виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за договором позики від 01.01.2013 р., довідкою ПАТ «Укрсоцбанк» про наявність у відповідача ОСОБА_2 карткового рахунку у гривні НОМЕР_2, відкритому 13.07.2011 р. в Новосалтівському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», до якого випущена додаткова платіжна картка НОМЕР_4 міжнародної платіжної системи типу Сіrrus/Маеstrо на ім'я ОСОБА_4 (а.с.75-80).

Запозичені грошові кошти в розмірі 133 000,00 грн., відповідач повернув ОСОБА_4 після продажу належної йому квартири №99 в м. Харкові, по вул. Гв. Широнінців, будинок №84, яку ОСОБА_2 продав 29.10.2015 р. за 585 000 грн. (а.с.72-74).

Отриманні на придбання спірної квартири кредитні кошти в розмірі 300 000, 00 грн., повертаються Банку особисто відповідачем. Позивачка до теперішнього часу участі в поверненні ПАТ «Укрсоцбанк» отриманих в кредит коштів не приймала та з червня 2014 року разом з відповідачем не проживає, шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 04.09.2015 р. В рішенні суду зазначається, що сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, з червня 2014 року проживають окремо (а.с.19).

З метою спростування доводів відповідача, 19.09.2017 р., тобто в останньому судовому засіданні представник позивачки надала копію договору позики від 21.08.2013 р., згідно якого позивачка ОСОБА_1 отримала від її батька - ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 150 00 грн., які нібито були витрачені на придбання спірної квартири.

До того часу, поки відповідач не надав доказів того, що грошові кошти в розмірі 133 000,00 грн., сплачені за спірну квартиру, отримані ним за договором позики у ОСОБА_4, позивачка не повідомляла суд про наявність договору позики від 21.08.2013 р., укладеного з ОСОБА_3

Факт передачі грошей за договором позики від 21.08.2013 р., а також придбання за них спірної квартири позивачкою не доведений. Договір укладений з її батьком ОСОБА_3 - тобто близьким родичем позивачки; доказів, підтверджуючих той факт, що за ці грошові кошти була придбана спірна квартира, позивачка не надала; відповідач проти цього заперечує та наполягає, що квартиру купив за особисті кошти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачка не довела, що сплачені при придбані спірної квартири грошові кошти в сумі 133 000,00 грн., отримані за договором позики від 21.08.2013 р., укладеного з ОСОБА_3

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об'єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 07.09.2016 р. у справі №6-801цс16 та від 05.04.2017 р. у справі №6-399цс17.

Згідно ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідач надав докази, підтверджуючі, що за спірну квартиру він сплатив 133 000,000 грн. особистих коштів, з серпня 2014 року до теперішнього часу, тобто на протязі чотирьох років самостійно повертає ПАТ «Укрсоцбанк» отриманні для придбання квартири кредитні кошти.

Позивачка ОСОБА_1 не надала доказів, підтверджуючих, що джерелом набуття спірної квартири були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя, тому її позовні вимоги щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 57, 60, 70, 71 Сімейного Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ