Справа № 573/420/17
Номер провадження 2-з/573/4/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2017 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову та додані до неї матеріали,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Білопільського районного суду від 02 березня 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Житло Капітал» про стягнення компенсації вартості сплачених коштів за договором відступлення прав та переведення обовязків за договором №14-2006/2014-2 у сумі 902 625 грн.

При подачі позову позичка ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 з метою уникнення виконання судового рішення має намір відчужити квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору №14-2006/2014-2 від 20 червня 2014 року про відступлення прав та переведення обовязків, похідним якого є борг, що є предметом позову. Вказує, що відповідачка є особою пенсійного віку і іншого майна, крім частка в квартирі, яка знаходиться в м. Білопілля по вул. Макаренка, 10/38 не має, а відтак, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду про стягнення коштів.

Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1).

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України та розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладання арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України також передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 надала копію свідоцтва №С14-2006/2014-2 від 14 липня 2014 року про участь у фонді фінансування будівництва виду А «Новопечерський двір», у відповідності з яким остання є довірителем за договором про участь у ФФБ №14-2006/2014-2 від 20 червня 2014 року, обєктом інвестування за яким виступає квартира за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, позивачка надала копію договору №В 14-2006/2014-2 про відступлення прав та переведення обовязків за договором №14-2006/2014-2 від 20 червня 2014 року про участь у ФФБ, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 за згодою забудовника, ТОВ «Фінансова компанія «Житло Капітал», передала свої права та обовязки за вказаним вище договором ОСОБА_2 відповідачці у справі. Остання в свою чергу відповідно до копії акту прийняття передачі обєкту інвестування від 18 травня 2016 року та довідки №517 від 11 травня 2016 року здійснила остаточні розрахунки за договором, прийняла обєкт інвестування вартістю 902 625 грн. та набула право на оформлення права власності на нього.

Відповідно до інформаційної довідки №81713505 від 03 березня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору про участь у Фонді фінансування будівництва №14-2006/2014-2, виданого 20 червня 2014 року та договору про відступлення прав та переведення обовязків №В 14-2006/2014-2 від 11 травня 2016 року, акту приймання передачі обєкту інвестування №345 від 18 травня 2016 року та довідки фонду інвестування будівництва виду А «Новопечерський двір» №517, виданої 11 травня 2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Житло-Капітал» на праві власності зареєстрована за відповідачкою, про що 22 серпня 2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності за №16117989.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів у сумі 902 625 грн. повязані з невиконанням останньою умов договору про відступлення прав та переведення обовязків в частині компенсації коштів, сплачених позивачкою у вказаній сумі на користь третьої особи за договором про участь у фонді фінансового будівництва, на підставі якого відповідачка оформила право власності на нерухоме майно, питання про накладення арешту на яке порушує позивачка.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є наявність фактичних обставин, про які може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами дійсно є спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у звязку з чим невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а відтак, заява позивачки про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, ст. 152, ст. 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя

п о с т а н о в и л а :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 50.1 кв. м, житловою площею 20.8 кв.м, яка на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованій за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: