Справа №203/71/17
Провадження №2/0203/422/2017
09.03.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору,
30 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору. Вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2014 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Рішеннями судів з відповідача двічі стягувалася заборгованість за вказаним договором за різні періоди. Посилаючись на те, що відповідач продовжує не виконувати свої зобовязання за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 9 284,76 грн. у вигляді процентів та неустойки станом на 27.12.2016 року, а також розірвати укладений між сторонами договір (а.с.а.с. 2, 3, 22, 23, 25, 30, 31).
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.01.2014 року між сторонами було укладено договір про встановлення ліміту овердрафту №314/ФКР505/0, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 25 000,00 грн. під 36% річних строком до 09.01.2015 року (а.с.а.с. 10 12).
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2015 року за вказаним договором з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість у сумі 27 570,63 грн., яка утворилася станом на 25.11.2014 року (а.с. 15).
Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2016 року за вказаним договором з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість у сумі 33 176,71 грн., яка утворилася станом на 29.07.2016 року (а.с. 16).
Відповідач продовжує неналежно виконувати свої зобовязання з повернення кредитних коштів, і у нього перед позивачем станом на 27.12.2016 року утворилася заборгованість у сумі 9 284,76 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 4 9), а саме:
-прострочена заборгованість по нарахованих процентах 3 811,48 грн.;
-пеня на прострочену заборгованість по ліміту овердрафту 3 132,51 грн.;
-пеня на прострочені проценти 2 340,77 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
За укладеним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено.
У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Ураховуючи той факт, що відповідач продовжує неналежно виконувати свої обовязки з повернення процентів за користування позиченими коштами, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми.
Відповідно до укладеного договору в разі порушення відповідачем зобовязань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (пеня тощо).
Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом.
За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК передбачено, що зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються.
Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов про розірвання укладеного між сторонами договору також необхідно задовольнити.
У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 2 978,00 грн. (а.с.а.с. 1, 29).
Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 169, 208, 209, 212 215, 218, 224 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору задовольнити.
Розірвати договір про встановлення ліміту овердрафту від 10 січня 2014 року №314/ФКР505/0, укладений між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «РАДАБАНК» та ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 09 березня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян