Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1808/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

19.09.2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Черненка В.В.; Кіселика С.А.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» про:

- зобовязання списати штрафи та пеню, нараховані за кредитним договором № SAMDN0810 від 08 жовтня 2014 року;

- зобовязання зменшити відсоткову ставку за користування кредитом;

-зобовязання пролонгувати строк дії кредитного договору № SAMDN0810 від 08 жовтня 2014 року на три роки, тобто до 08 жовтня 2020 року та встановити новий графік погашення кредитної заборгованості.

В обгрунтування вимог зазначила, що 08 жовтня 2014 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір № SAMDN0810, на підставі якого позивач отримала кредит в сумі 6000 грн. Даний правочин в розумінні чинного законодавства являється споживчим кредитом.

В період з жовтня 2014 року по лютий 2016 року позивач сплачувала кредит щомісячно, однак в 2016 році у звязку з погіршенням стану здоровя в неї також погіршився і майновий стан. Вона є пенсіонеркою та отримує мінімальну пенсію, яка не покриває затрат на придбання медикаментів, тому не мала можливості сплачувати кредитні кошти в розмірі визначеному в договорі.

У звязку з чим неодноразово зверталася до Банку з проханням змінити процентну ставку, пролонгувати виплати та зменшити платежі за кредитом, на що отримала відмову Банку.

На даний час її заборгованість складає 42190 грн.

Вона може погашати борг по 200 грн., щомісячно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, п. 12 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», Постанова Правління НБУ №461 від 06.08.2009 р., лист НБУ N 40-511/3967-13881 від 22.07.2009 р. надають можливість та заохочують комерційні банки здійснювати реструктуризацію заборгованості позичальникам, які виявили таке бажання і не мають можливості сплачувати кредит на попередніх умовах. Позивач у звязку з погіршенням стану здоровя не мала змоги вчасно сплачувати кредитні зобовязання. Крім того, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі, за дії які не є послугою у розумінні Закону, вказані умови є нікчемними.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку (а.с.38-39). Від ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с.40).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги за наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № SAMDN0810. Згідно умов якого позивач отримала кредит в сумі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.16-18).

Підписуючи анкету-заяву позивач погодився з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ст.17 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець має право проводити за погодженням із споживачем реструктуризацію зобовязань за договором про споживчий кредит. Реструктуризація зобовязань за договором про споживчий кредит - це зміна істотних умов договору про споживчий кредит, що здійснюється кредитодавцем на договірних умовах із споживачем і впливає на умови та/або порядок повернення такого кредиту.

Судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1ст. 10 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, суд першої дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи з принципу свободи договору, закріпленого вищенаведеними нормами права, зміна умов договору шляхом зменшення відсоткової ставки, списання нарахованих штрафів, пені, пролонгування строку його дії та встановлення нового графіку погашення кредитної заборгованості, можлива лише за спільною згодою сторін договору ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2

Підписання додаткових угод чи змін до договору, як і прийняття рішення про реструктуризацію, це право кредитодавця, а не його обовязок за кредитним договором. Тобто, закон не передбачає обовязку Банку здійснити реструктуризація кредиту боржника, а лише надає йому право на вчинення такої дії.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 зверталася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою щодо реструктуризації суми боргу за кредитним договором № SAMDN0810 від 08 жовтня 2014 року. В суді першої інстанції представник позивача зазначив, що з даним питанням до Банку позивач не зверталася.

До матеріалів справи позивачем долучено лише копію заяви адресовану директору Кіровоградського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.07.2017 року (після звернення в суд з вказаним позовом), в якій вона просила направити їй кредитний договір № SAMDN0810, списати пеню, штраф та зменшити проценту ставку. Доказів отримання Банком вказаної заяви позивачем не надано.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для ухвалення рішення про зміну умов договору № SAMDN0810, укладеного 08 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Посилання в апеляційній скарзі на те, що умови договору про встановлення будь-яких комісій, які не є послугою є несправедливими, що відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» є наслідком нікчемності цієї умови, судом не беруться до уваги.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» позичальник під підпис ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та визнала їх прийнятними для себе (а.с.17-18). ОСОБА_2 власноручно підписала заяву на отримання даного кредиту, чим підтвердила факт ознайомлення з елементами вартості кредиту, які вона повинна сплатити по договору та умовами кредитування. Укладеним договором чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. До Банку із заявами про надання додаткової інформації або розяснення певних положень договору позивач не зверталася.

При укладенні вищевказаного договору позивач діяла вільно, врахувавши власні інтереси, прийняла рішення про вибір контрагента та вступила з ним в договірні відносини, визначивши при цьому характер правочину, його умови (зміст), тобто сторонами спільно погоджено всі істотні умови.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права, а відтак є незаконним.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачем фактів порушення її прав, свобод та інтересів та виходячи з визначених ст. 1 ЦПК України завдань цивільного судочинства правомірно відмовив у задоволенні позову.

Позивач не позбавлена права звернутися до установи Банку з відповідною заявою та вирішити питання про реструктуризацію її суми боргу в установленому законом порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 308, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: