Справа №592/99/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/242/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської обласної організації Українське товариство мисливців і рибалок, третя особа - ОСОБА_4

про визнання незаконними та скасування рішення Сумської обласної організації УТМР від 26 грудня 2014 року про виключення ОСОБА_3 зі складу керівних органів Сумської обласної ради товариства та її президії, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який уточнив в ході судового розгляду справи і остаточно просив ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати рішення засідання Сумської обласної ради Українське товариство мисливців і рибалок від 26 грудня 2014 року про його виключення зі складу керівних органів Сумської обласної ради УТМР та її президії. Свої вимоги мотивує тим, що 20 березня 2010 року на 15-й звітно-виборній конференції Сумської обласної організації УТМР його було обрано членом Сумської обласної ради УТМР. На засіданні обласної організації УТМР від 20 березня 2010 року його було обрано членом президії Сумської обласної ради УТМР, того ж дня на засіданні президії Сумської обласної ради УТМР його було обрано секретарем. 26 грудня 2014 року на засіданні Сумської обласної ради УТМР його виведено із складу членів президії Сумської обласної ради УТМР. Вважає, що прийняття рішення щодо виключення його зі складу керівних органів Сумської обласної ради УТМР є упередженим відношенням до нього як до особи, що виступила офіційно з критикою на адресу керівництва, що не є порушенням статуту УТМР та діючого законодавства.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2016 року в позові повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповноту з'ясованих обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що суд не проаналізував зазначених в протоколі засідання Сумської обласної ради УТМР від 26 грудня 2014 року надуманих підстав для прийняття рішень, а вдався більш до повноважень відповідача, наявності кворуму, що ним не оскаржувалося, і показань свідка ОСОБА_5, перекрутивши їх, і абсолютно не проаналізувавши як самих по собі, так і у сукупності з іншими доказами. Суд не звернув уваги на те, що постановою від 04 листопада 2013 року, підписаною ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідач клопотав про присвоєння позивачу звання «Почесний член УТМР», яке присвоюється відповідно до пункту 3.7. Статуту УТМР та Положення про звання «Почесний член Українського товариства мисливців і рибалок» за активну участь в роботі Товариства, досягнуті успіхи в любительському мисливському і риболовному спорті. Після звернення позивача з критикою роботи керівництва Сумської обласної організації УТМР від 21 листопада 2014 року, вже 02 грудня 2014 року з ініціативи ОСОБА_4 було проведено засідання президії Сумської обласної ради УТМР про його скорочення як штатного працівника цієї громадської організації, що є окремим спором. 26 грудня 2014 року на засіданні Сумської обласної ради УТМР з ініціативи того ж самого ОСОБА_4 його безпідставно було виведено із керівних виборних органів УТМР - членів Сумської обласної ради УТМР та її президії. 26 лютого 2015 року його було незаконно виключено із членів УТМР. Вважає, що ця незаконність дій відповідача встановлена рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 09 червня 2016 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апелянта, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно витягу з протоколу №27 засідання Сумської обласної ради УТМР від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 виведено зі складу членів президії Сумської обласної ради УТМР.

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що ОСОБА_3 працює в обласній раді до 05 лютого 2015 року, останнім часом в роботі ради проявляє бездіяльність, антиконструктивізм. Також підставою для прийняття такого рішення була і необхідність уведення до складу членів президії Сумської обласної ради УТМР керівника Тростянецької районної організації УТМР, який не має можливості представляти в раді інтереси районної організації. На засіданні Сумської обласної ради УТМР присутніми були 22 члени ради з 27 можливих, тому кворум для проведення засідання був. Про виключення ОСОБА_3 зі складу членів проголосувало «за» -21 член ради із 22 можливих (т.с.1, а.с.219-221; т.с.2, а.с.39-41).

Відповідно до 4.9. Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, засідання рад, їх президії вважаються правомочними, якщо на них присутні 2/3 кількісного складу. Рішення на них приймаються більшістю голосів від числа присутніх членів ради.

Пунктом 4.10 Статуту передбачено, що голови, члени рад, президії та інших виборних органів, які себе скомпрометували, або проявляють бездіяльність в роботі, можуть бути виведені радами з їх складу.

За положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про об'єднання громадян" об'єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 13 цього Закону об'єднання громадян діє на основі статуту або положення. Статутний документ об'єднання громадян повинен містити: назву об'єднання громадян; мету та завдання об'єднання громадян; умови і порядок прийому в члени об'єднання громадян, вибуття з нього; права і обов'язки членів (учасників) об'єднання; порядок утворення і діяльності статутних органів об'єднання, місцевих осередків та їх повноваження; джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна об'єднання, порядок звітності, контролю, здійснення господарської та іншої комерційної діяльності, необхідної для виконання статутних завдань; порядок внесення змін і доповнень до статутного документа об'єднання; порядок припинення діяльності об'єднання і вирішення майнових питань, пов'язаних з його ліквідацією.

Частиною другою статті 8 Закону України "Про об'єднання громадян" визначено, що втручання державних органів та службових осіб у діяльність об'єднань громадян не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом. Об'єднання громадян діє на основі закону, статуту, положення, тобто внутрішня організація, взаємовідносини членів об'єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об'єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об'єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об'єднань громадян не допускається.

У разі виникнення спору щодо порушення об'єднаннями громадян, їх посадовими і службовими особами прав і свобод громадянина останній має право на підставі статті 55 Конституції України звернутись за їх захистом до суду. Визначення належності питань до внутрішньорганізаційної діяльності або виключної компетенції об'єднання громадян у кожному конкретному випадку вирішує суд в разі оскарження громадянином актів і дій таких об'єднань.

За порушення Статуту до членів Товариства можуть застосовуватися заходи громадського впливу: зауваження, догана, позбавлення права полювання і риболовлі в угіддях, наданих в користування УТМР, або брати участь у змаганнях товариства строком до двох років, виведення із складу керівних органів Товариства, позбавлення звання «Почесний член УТМР», виключення із членів товариства за дії, які завдають морального та матеріального збитку Товариству або окремим його членам. Рішення про виключення із членів товариства приймається загальними зборами первинної організації і затверджується президією районної, міжрайонної, міської, Кримської республіканської, обласної ради УТМР. Рішення про виключення має право приймати президія районної, міжрайонної, обласної, Кримської, Всеукраїнської ради УМТР. Про це рішення інформується первинна, районна, міжрайонна, міська, обласна, Кримська, республіканські організації УТМР. Рішення про застосування заходів громадського впливу може бути оскаржено у вищестоящі організації (п.п.3.8; 3.11 Статуту).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що при вирішенні питання про виведення ОСОБА_3 із складу членів президії Сумської обласної ради УТМР відповідна процедура порушена не була, оскільки вказане питання було розглянуто повноважними зборами за участю позивача, а рішення було прийнято більшістю голосів.

Також місцевий суд обґрунтовано послався на те, що питання щодо виведення ОСОБА_3 із складу членів президії Сумської обласної ради УТМР відноситься до виключної компетенції громадської організації і її відповідних органів, а втручання органів державної влади, в тому числі суду, у здійснювану в рамках закону діяльність об'єднань громадян законом не допускається.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Обґрунтовано місцевий суд послався і на рішення Конституційного Суду України від 13.12.2001 року № 18-рп/2001 яким визначено, що обов'язком правової держави є, зокрема, невтручання як у реалізацію громадянами права на свободу об'єднання, так і в діяльність самого об'єднання, "за винятком обмежень, встановлених законом і інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших людей" відповідно до ч.1 ст.36 Конституції України. Вказаним Конституція України встановила межі втручання держави в реалізацію права громадян на свободу об'єднання. Пунктом 11 ч.1 ст.92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються засади утворення і діяльності об'єднань громадян. Інші, що не є найбільш загальними, питання реалізації права на свободу об'єднання в громадянському суспільстві не підлягають державному регулюванню і мають вирішуватися на вільний розсуд його членів.

Об'єднання громадян створюються і діють на основі добровільності, рівноправності їх членів (учасників), самоврядування, законності та гласності. Вони вільні у виборі напрямів своєї діяльності. Обмеження діяльності об'єднань громадян може встановлюватись тільки Конституцією та законами України. Всі основні питання діяльності об'єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів об'єднання (ч.1,2,3 ст.6 Закону України «Про об'єднання громадян»).

Отже, в силу положень чинного законодавства, будь-які обмеження в діяльності об'єднання повинні бути передбачені Конституцією та Законами України, об'єднання діє на засадах добровільності, рівноправності, самоврядування, таким чином, саме члени об'єднання уповноважені вирішувати всі питання щодо діяльності об'єднання в рамках чинного законодавства та відповідно до Статуту.

При цьому внутрішня організація, взаємовідносини членів об'єднань громадян, їх підрозділів, статутна відповідальність членів цих об'єднань регулюються корпоративними нормами, встановленими самими об'єднаннями громадян, які базуються на законі; визначаються питання, які належать до їх внутрішньої діяльності або виключної компетенції і підлягають самостійному вирішенню. Отже, втручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб у здійснювану в рамках закону діяльність об'єднань громадян не допускається.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо прийняття обласною радою рішення про виключення його з членів президії лише, як наслідок його критики на адресу керівництва Сумської обласної ради УТМР. В той же час, як вбачається з протоколу №27 засідання Сумської обласної ради УТМР від 26 грудня 2014 року ОСОБА_3 виведено зі складу членів президії лише внаслідок його бездіяльності і необхідності уведення до складу членів президії керівника Тростянецької районної організації УТМР.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -