АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1773/17 Головуючий 1 інстанції: Ніколаєнко І.В.
Категорія: стягнення заборгованості
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого Шаповал Н.М.

суддів Кіпенка І.С., Кружиліної О.А.

за участю секретаря Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 6 063 грн. з яких: інфляційні витрати в розмірі 2 721 грн. за період з 01 лютого 2013 р. по 01 лютого 2016 року; 3% річних в розмірі 305,48 грн. від суми простроченої заборгованості в розмірі 3 493 грн. за період з лютого 2013 року по лютий 2016 року; витрати повязані з розглядом справи в розмірі 36,60 грн.; моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

В обгрунутвання позову посилався на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2015 року з ОСОБА_2 на його користь стягнуто 3% річних в сумі 3 493 грн. від простроченої суми за період з лютого 2010 р. по січень 2013 р. від суми боргу в розмірі 43 122,18 грн. Станом на сьогоднішній день рішення судів не виконані, його вимоги, як кредитора не задоволено. Заборгованість відповідач не повернув, протягом тривалого періоду часу не виконав свої зобовязання, у звязку з чим наявні підстави для стягнення інфляційних витрат за період часу з 01 лютого 2013 р. по грудень 2015 р.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в розмірі 2 721 грн., 3 % річних в розмірі 305,48 грн., що загалом становить 3026,48 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., витрат, повязаних з розглядом справи в розмірі 36,60 грн. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про зміну заочного рішення суду першої інстанції та задоволенні його вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., витрат, повязаних з розглядом справи в розмірі 36,60 грн.. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прострочено виконання грошового зобовязання.

У цій частині рішення не оскаржується і апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи у задовленні позовних вимог ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження спричинення йому діями відповідача моральної шкоди, повязаної з невиконанням рішення суду.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду за таких підстав.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду.

Позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди з вини відповідача.

Також, судом першої інстанції було відмовлено у стягненні витрат позивача в розмірі 36,60 грн. на ксерокопіювання для підготовки позову до суду, оскільки відповідно до ст. 88 ЦПК України, ці витрати не віднесені до судових витрат.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

ОСОБА_1 під час підготовки позовної заяви були понесені витрати з ксерокопіювання, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 119987 від 16.06.2016 року. (а.с. 19).

За таких підстав, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 36 грн. 60 коп. судових витрат.

Керуючись ст. 303, 304, п 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2016року і додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2017 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

У частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення 36 грн. 60 коп. судових витрат рішення суду скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 36 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: Н.М. Шаповал

Судді колегії: ОСОБА_4

ОСОБА_5