Справа № 471/174/17-ц
Провадження №2/471/152/17
Номер рядка звіту 38
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Данілової Л.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем після смерті батька ОСОБА_6, якому за життя на права власності належали земельні ділянки площею 0,47 га, 0,25 га та 6,56 га. Спадкоємцями за законом є також відповідачі, син померлої та його дружина. В установлений законом шестимісячний термін вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у зв'язку з відсутність у неї оригіналів державних актів на землю вона позбавлена можливості оформити спадщину. В зв'язку з чим вона звернулася до суду із заявою про визнання за нею право власності на 2/3 частину спадкового майна, оскільки відповідач ОСОБА_7 відмовляється від своєї частки спадкового майна на її користь.

Під час судового засідання позивач свої вимоги підтримала.

Представник позивача також підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що для отримання свідоцтва про право власності на спадщину необхідно нотаріусу надати оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Оскільки у позивача їх не має, вона розмістила в газеті оголошення про втрату державного акта та звернулася до суду із позовом про визнання права власності на 2/3 частину земельних ділянок в порядку спадкування.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, зазначила, що державний акт знаходяться у відповідача, отже не втрачена можливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Також пояснила, що відповідач ОСОБА_5 також звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, через відсутність коштів вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Крім цього зазначила, що за життя спадкодавець отримав орендну плату за землю за період до 2017 року для лікування, отже у 2018 році вона звернеться до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про спадщину на належну їй частку спадкового майна.

Представник позивача зазначила, що відповідач ОСОБА_5 без будь яких підстав утримує у себе державний акт на земельну ділянку, позбавляючи тим самим інших спадкоємців можливості отримати свідоцтво на право власності.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

За життя ОСОБА_6 належали земельні ділянки площею 0,47 га, 0,25 га та 6,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах Іллічівської сільської ради Братського району Миколаївської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 048507, виданого на підставі розпорядження Братської районної адміністрації Миколаївської області № 240р від 10 липня 2003 року.

18 грудня 2012 року ОСОБА_6 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, що складається зокрема, із вищезазначених земельних ділянок.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли: дружина ОСОБА_5, донька ОСОБА_3, син ОСОБА_4 (арк.с. 24).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

25 липня 2013 року державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_7 було надано роз'яснення, в якому зазначено, що видача свідоцтва про право на спадщину провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві (арк.с. 12).

11 червня 2016 року державним нотаріусом Братської державної нотаріальної контори спадкоємцю ОСОБА_3 було надано відповідь на усну консультацію, в якій рекомендовано для захисту спадкових прав звернутися до суду (арк.с. 11)

Спадкоємцем ОСОБА_3 було розміщено оголошення в газеті про втрату державного акта на земельну ділянку серії МК № 048507, виданого на підставі розпорядження Братської районної адміністрації миколаївської області № 240р від 10 липня 2003 року (арк.с. 14).

Під час судового засідання встановлено, що оригінал державного акту на право власності на землю знаходяться у ОСОБА_5

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" (далі-Постанова) свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При розгляді спадкових справ суду повинні перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 24 Постанови).

Під час судового засідання встановлено, що оригінал державного акта знаходиться у спадкоємця ОСОБА_5, в матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, отже, спадкоємці не позбавлені можливості отримання свідоцтва на спадщину у позасудовому порядку.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

На рішення протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_8