У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ДП «Інформаційний центр», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів та скасування свідоцтва,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому, з урахуванням поданих 09 грудня 2014 року уточнень, просив визнати недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 5, № 5-а, №5-в, загальною площею 160,4 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і було придбане ОСОБА_2 за 288 800 грн без ПДВ; приміщення спільного користування площею 24,6 кв. м, приміщення загального користування площею 0,394 кв. м, які раніше належали йому на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 2-3332/09 від 02 листопада 2009 року, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 10 грудня 2009 року, реєстраційний № 2915178; визнати недійсним протокол проведення зазначених торгів; визнати недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15 серпня 2014 року; визнати недійсним свідоцтво від 18 серпня 2014 року, що було видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю. і зареєстроване у реєстрі за № 523.

В обґрунтування остаточно уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що йому на праві приватної власності як єдиний об'єкт цивільних прав належало нежитлове приміщення площею 192,3 кв. м, приміщення спільного користування площею 24,6 кв. м та приміщення загального користування площею 0,394 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У серпні 2014 року йому стало відомо, що частина належного йому вищевказаного нерухомого майна площею 160,4 кв. м була відчужена на електронних торгах у межах виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей.

Вважав, що такі електронні торги є незаконними, оскільки під час їх проведення не було вирішено питання про технічну можливість виділу вказаної вище частини з належного йому об'єкта нерухомого майна як єдиного цілісного майнового комплексу і така частина не набула статусу об'єкта цивільних прав у передбаченому законом порядку.

Також позивач вказував на те, що на продаж на електронні торги передавалась частина належного йому майна площею 160,4 кв. м, в той же час державним виконавцем складено акт про продаж на цих торгах більшої частини належного йому вищевказаного майна, зокрема додаткових приміщень площею 24,6 кв. м і 0,394 кв. м, що є неприпустимим.

При проведенні оспорюваних електронних торгів був порушений порядок, визначений спеціальним підзаконним актом про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Крім того, інформація про прилюдні торги та про нерухоме арештоване майно, яке підлягало продажу з прилюдних торгів, не була опублікована у друкованих та інших засобах масової інформації, як це вимагається при такому продажі.

Відтак, посилаючись на положення ст. ст. 15-16, 203, 215, 319, 321, 325 та 386 ЦК України, ст. ст. 7, 11-12, 31, 37, 52, 57-58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», а також приписи Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року за № 68/5, позивач просив позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсними електронні торги з продажу нежитлового приміщення № 5, № 5-а, № 5-в, загальною площею 160,4 кв. м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і було придбане ОСОБА_2 за 288 800 грн без ПДВ; приміщення спільного користування площею 24,6 кв. м, приміщення загального користування площею 0,394 кв. м, яке раніше належало йому на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі № 2-3332/09 від 02 листопада 2009 року, зареєстрованого КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» 10 грудня 2009 року, реєстраційний № 29151781.

Визнано недійсним протокол проведення електронних торгів № 1053 від 04 серпня 2014 року.

Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 15 серпня 2014 року.

Визнано недійсним свідоцтво від 18 серпня 2014 року, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Теплою М.Ю., зареєстроване у реєстрі за № 523.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Об'єктом реалізації з прилюдних торгів може бути нерухоме майно, яке є об'єктом цивільних прав (будівля, споруда, інші приміщення, земельна ділянка, підприємство як цілісний майновий комплекс (або його частина, виділена у встановленому законом порядку в окремий самостійний об'єкт власності)), а не його частина, яка не набула статусу об'єкта нерухомості в передбаченому законом порядку.

Висновки суду про правомірність здійснення продажу з прилюдних торгів частин внутрішнього об'єму цієї будівлі (окремих блоків) без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі цих часток з об'єкта нерухомого майна й набуття ними статусу об'єкта цивільних прав не можна визнати такими, що відповідають вимогам закону.

Така правова позиція викладена в постанові пленуму Верховного Суду України від 15 січня 2014 року у справі № 6-148цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Отже, встановивши те, що частина майна, яка була передана на реалізацію на електронних торгах, не виділена в установленому законом порядку в натурі, а також те, що відсутні докази того, що частина цього майна набула статусу окремого об'єкта у встановленому законом порядку суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, такий висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в наведеній постанові Верховного Суду України.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ДП «Інформаційний центр», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів та скасування свідоцтва.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов