Справа №2-30/2012 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1О
Номер провадження 22-ц/788/418/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

15 червня 2011 року ПАТ КБ «Надра» в особі Філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» звернулося з зазначеним позовом, який мотивує тим, що 27 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 09/2008/29/70755030, згідно умов якого банк надав ОСОБА_4 кредит у сумі 114 000 дол. США строком до 26 червня 2015 року на умовах сплати відповідачем 13,4% річних. Пунктом 3.2 кредитного договору передбачена порука, відповідно до якої ОСОБА_3 зобовязується відповідати перед кредитором за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Відповідачі належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконали, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 08 червня 2011 року розміром 815 014,89 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 677 404, 16 грн., заборгованість за відсотками 64 067,23 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по договору 5 803,11 грн., штраф за порушення вимог кредитного договору 67 740,38 грн. Просить стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030 в розмірі 815 014,89 грн. та судові витрати.

Рішенням суду від 23 квітня 2012 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі Філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованість по кредитному договору від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030 на загальну суму 815 014,89 грн., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту 677 404,16 грн., заборгованість за відсотками 64 067,23 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по договору 5 803,11 грн., штраф за порушення вимог кредитного договору 67 740,38 грн.

В задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду в частині стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 09/2008/29/70755030 від 27 червня 2008 року та в цій частині ухвалити нове рішення, яким в позові ПАТ КБ «Надра» в особі філії ПАТ КБ «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» відмовити, а в іншій частині рішення залишити без змін. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права та при неповному зясуванні всіх обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що оскільки кредитор пропустив шестимісячний строк на предявлення до поручителя вимоги про погашення заборгованості за вищевказаним договором, договір поруки є припиненим, а тому позов в частині стягнення з поручителя заборгованості не підлягає задоволенню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5, який підтримав апеляційну скаргу, представника ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_6, яка заперечує проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 не виконали своїх зобовязань перед кредитором, а тому відповідно до положень ст. ст. 526, 530, 554, 1050 ЦК України з них підлягає стягненню на користь позивача в солідарному порядку сума заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення позову ПАТ КБ «Надра» до поручителя ОСОБА_3, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 27 червня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_4, ОСОБА_3 було укладено договір «Автопакет» № 09/2008/29/70755030 (далі Договір), згідно з умовами якого ОСОБА_4 надано кредит в сумі 114 000 доларів США на придбання автотранспортного засобу зі сплатою відсотків в розмірі 13,4 % річних строком до 26 червня 2015 року (Т. 1, а. с. 13-19).

Позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені п. 1.1.3.1 Договору відсотки у порядку, передбаченому п. 2.2.3 Договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 2124,44 дол. США (п. 2.2.1 Договору).

Згідно п. 4.2.5. кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник несвоєчасно чи не в повному обсязі сплатив черговий платіж.

У разі прострочення позичальником строку сплати мінімальних необхідних платежів по погашенню кредиту/кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення (п. 5.1 Договору).

У разі порушення позичальником вимог п. п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9, 4.3.10 Договору позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1 цього Договору (п. 5.2 Договору).

Пунктом 3.2.1 Договору передбачена порука, за умовами, якої поручитель ОСОБА_3 безвідзивно та безспірно зобовязується відповідати перед банком за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з цього Договору.

Поручитель відповідає перед банком у тому ж обємі, що і позичальник. Позичальник і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком за виконання зобов'язань у повному об'ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами (пункти 3.2.2, 3.2.4 Договору).

Згідно п. 3.2.5 Договору банк набуває право вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає із цього Договору, при умові, якщо в установлений Договір строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь-якій його частині, вони не будуть виконані.

У звязку з порушенням ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань по кредитному договору виникла заборгованість, яка станом на 08 червня 2011 року року складає 815 014,89 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 677 404,16 грн., заборгованість за відсотками 64 067,23 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань по договору 5 803,11 грн., штраф 67 740,38 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а. с. 12).

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що порука ОСОБА_3 припинилася відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Отже, порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє субєктивне право кредитора.

Відповідно до п. 8.5. Договору, укладеного ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, ОСОБА_3, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобовязань.

Таким чином, умови договору поруки, укладеного з ОСОБА_3, не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

За висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах № 6-53цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-6цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-190цс14 від 21 січня 2015 року, № 6-32цс14 від 10 вересня 2014 року, № 6-125цс14 від 17 вересня 2014 року, № 6-616цс15 від 06 липня 2015 року, № 6-1077цс15 від 02 вересня 2015 року, № 6-1085цс15 від 02 вересня 2015 року, № 6-933цс15 від 09 вересня 2015 року, строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами) або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Якщо умовами договору кредиту передбачені окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то у разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У разі пред'явлення банком вимог до поручителя більше ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов'язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом із тим правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов'язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу шестимісячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов'язань, та в частині вимог про дострокове погашення кредитних коштів.

Відповідно до п. 2.2.3. кредитного договору, укладеного ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_4, позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту, визначені у п. п. 2.2.1., 2.2.2. цього Договору, щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця.

Як вбачається з розрахунку заборгованості по кредитному договору, останній щомісячний платіж позичальником було сплачено 28 жовтня 2010 року та прострочена заборгованість по щомісячним платежам у нього виникла після 20 листопада 2010 року. 08 червня 2011 року ПАТ КБ «Надра» направило ОСОБА_3 повідомлення з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, а 09 червня 2011 року звернулося з цим позовом до суду. Виходячи з зазначених обставин справи, підстав вважати, що порука ОСОБА_3 за кредитним договором, укладеним ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_4, припинилася, немає. А тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обгрунтованість позову ПАТ КБ «Надра» до поручителя ОСОБА_3

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування чи зміни ухваленого рішення в частині вирішення позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_3 Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 квітня 2012 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» Сумське регіональне управління «Слобожанщина» заборгованості по кредитному договору від 27 червня 2008 року № 09/2008/29/70755030 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -