Справа № 182/5518/15-ц
Провадження № 2/0182/1338/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2017 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Затуливітер Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за вказаним вище позовом.

До суду 03.08.2017 року надійшла заява ОСОБА_5 (а.с.131-132 том2), якою просить скасувати ухвалу від 05.08.2015 року (виправлено на 11.08.2015 року), якою було накладено арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 року та на 3/85 частки нежитлової будівлі № 46-а по вул. Електрометалургів в м. Нікополь, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті.

Представник позивача, думку якого підтримала позивач, у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, пославшись на те, що ОСОБА_5 про існування ухвали про забезпечення позову було відомо ще 27.10.2015 року, про що свідчить його особистий підпис на заяві про ознайомлення з матеріалами справи з можливістю виготовлення фотокопій. Ця заява наявна в матеріалах справи на а.с.59. Поважних причин пропуску строку звернення з даною заявою не викладено, поновити строк ОСОБА_5 не просить. Не погоджуються з викладеними ОСОБА_5 в заяві обставинами і щодо того, що про існування оскаржуваної ухвали його матері відповідачу по справі ОСОБА_3 стало відомо 20.07.2017 року, так як це спростовується матеріалами даної справи, згідно яких ОСОБА_3 неодноразово зверталась про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою суду. Вважають, що на час винесення ухвали у суду були вісі підстави для накладення арешту на нерухоме майно, яке належало померлому ОСОБА_6 (позов стосується матеріальних вимог до спадкоємців майна померлого ОСОБА_6М.), ухвала законна, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову визначених цією ухвалою.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 та відповідач заяву ОСОБА_5 підтримали. Представник відповідача пояснив, що ОСОБА_5 не є стороною по справі, його за клопотанням позивача було виключено з кола відповідачів, а тому вважають, що за таких обставин арешт на нерухоме майно необхідно зняти. Вважає, що ОСОБА_5 строк звернення з заявою не пропустив, так як не знав про існування оскаржуваної ухвали, як зазначив в своїй заяві. Відповідач пояснила, що судом ні їй ні її сину ОСОБА_5 ухвалу про забезпечення позову не надсилалось. Вона про накладення арешту на нерухоме майно ухвалою суду дізналась лише 20.07.2017 року. На запитання суду відповідач зазначила, що неодноразово звертаючись з заявами про скасування заходів забезпечення позову вважала, що арешт не накладений і подавала заяви про скасування арешту сподіваючись, що арешт не накладуть.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_5 (а.с.131,132 том2), вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.33,36 том1), ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.08.2015 року (ухвалою суду від 17.08.2015 року було виправлено описку в ухвалі суду від 05.08.2015 року дату винесення ухвали вказати як «11.08.2015 року» замість помилково вказаної дати «05.08.2015 року») було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 року та на 3/85 частки нежитлової будівлі № 46-а по вул. Електрометалургів в м. Нікополь, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_7 про закінчення виконавчого провадження від 06.10.2015 року вимоги виконавчого документу - ухвали № 5518 виданої 11.08.2015 року виконані фактично та в повному обсязі, накладено арешт, в тому числі на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.146 том1).

З матеріалів справи (а.с.86 том1) вбачається, що 08.12.2015 року ОСОБА_3 вже зверталась до суду з заявою про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, в якій зазначала, що арешт накладений ухвалою суду від 17.08.2015 року. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.01.2016 року заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову було залишено без розгляду (а.с.134 том1).

З матеріалів справи (а.с.226 том1) вбачається, що 14.04.2016 року ОСОБА_3 знову зверталась до суду з заявою про зняття арешту з 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, пославшись на те, що судом накладений арешт. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.07.2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено (а.с.114,115 том2).

Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 20.07.2017 року № 92397031 та № 92397241 (а.с.101-111 том2), 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, серія та номер: 509, виданий 16.08.2015 року, видавник: приватний нотаріус м. Нікополь ОСОБА_8 На вказану частку майна зареєстровано обтяження: постанова ВДВС Нікопольського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Згідно ч.4 ст.154 ЦПК України, особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування, яка розглядається судом протягом двох днів.

З матеріалів справи (а.с.59 том 1) вбачається, що до суду від ОСОБА_5 (який на той час був відповідачем по справі) 27.10.2015 року надійшла заява про надання можливості ознайомитися з матеріалами справи з можливістю виготовлення фотокопій. На заяві ОСОБА_5 власноруч зазначено, що 27.10.2015 року з матеріалами справи ознайомлений в повному обсязі, фотокопії виготовлені.

Ухвала судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 року про забезпечення позову в матеріалах справи на аркуші справи 33 том1, ухвала Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 року, якою виправлено описку допущену в ухвалі від 05.08.2015 року щодо дати винесення ухвали (дату винесення ухвали вказати як «11.08.2015 року» замість помилково вказаної дати «05.08.2015 року») в матеріалах справи на аркуші справи 36 том1, що підтверджується матеріалами справи (а.с.33,36 том1 та описом справи том1). Тобто, з вказаними ухвалами суду на аркушах справи 33,36 том1 ОСОБА_5 27.10.2017 був ознайомлений, що підтверджується його заявою на аркуші справі 59 том1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 після ознайомлення 27.10.2015 року з матеріалами справи та зняття фотокопій знав про існування ухвали суду про забезпечення позову, але своїм правом на звернення до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову у відповідності до ст.154 ЦПК України не скористався. Суд вважає посилання ОСОБА_5 на те, що про накладення арешту ухвалою суду ОСОБА_3 стало відомо 20.07.2017 року, після чого дізнався і він - безпідставними. ОСОБА_5 знайомився з матеріалами справи, як було зазначено вище 20.07.2015 року, відповідач ОСОБА_3 знайомилася з матеріалами справи 27.11.2015 року, про свідчить її заява з власноручним записом про те, що 27.11.2015 року з матеріалами справи ознайомлена (а.с.83 том1). Крім того, відповідач ОСОБА_3 неодноразово подавала до суду заяви про скасування заходів забезпечення позову, які були розглянуті судом (а.с.86,226,134 том1, а.с.114,115 том2).

Крім того, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 у заяві предявив вимоги щодо скасування ухвали суду від 05.08.2015 року (виправлено на 11.08.2015 року), якою було накладено арешт на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.03.1998 року та на 3/85 частки нежитлової будівлі № 46-а по вул. Електрометалургів в м. Нікополь, заборонивши його відчуження до вирішення спору по суті. Підставами для скасування ухвали заявник зазначає порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Нормами ЦПК України не передбачено розгляд судом першої інстанції заяв про скасування ухвал суду у звязку з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, беручі до уваги обставини справи, те, що ОСОБА_5 у встановлений ч.4 ст.154 ЦПК України строк заяву про скасування заходів забезпечення позову не подав, своїм правом на скасування заходів забезпечення позову не скористався, те, що нормами ЦПК України не передбачено скасування судом першої інстанції ухвал суду, суд вважає за необхідне у задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити.

Керуючись ст.ст.154,168,209,210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через Нікопольський міськрайонний суд. У разі, якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_9