Справа № 573/1607/17
Номер провадження 2/573/604/17
РІШЕННЯ

іменем України

21 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора, відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, встановлення юридичного факту,

В С Т А Н О В И В:

04 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кальченківської сільської ради про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом, який пізніше уточнилп та додатково просила визнати що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 дійсно був чоловіком ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка (пай), розміром 4,14 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кальченківської сільської ради, яка перебувала у власності САПТЗТ «Кальченківське». Право на земельну частку (пай) належало померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 05 квітня 1996 року. Після смерті ОСОБА_2 фактично спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом проживання у спадковому будинку, користувалась земельною ділянкою, але юридично не оформила свої спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_3, яка була рідною сестрою позивачки. На день смерті ОСОБА_3 разом з нею проживала її сестра ОСОБА_1, вступила в управління спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину. Після смерті сестри ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку, яку вона фактично прийняла після свого чоловіка ОСОБА_2 Спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивачка. Вона фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом, здійснивши її поховання, розпоряджалася речами померлої. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після сестри ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну частку (пай), розміром 4,14 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, що перебували у колективній власності САПТЗТ «Кальченківське», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_3, виданого на ім'я ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, її представник за довіреністю ОСОБА_4 надав суду письмову заяву про те, що підтримує заявлени уточнений позов, просить розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача - Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, повідомивши, що з позовом згодні, просили розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представники третіх осіб - відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області та Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не з'явились, надавши письмові заяви про розгляд справи без участі представників.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Зокрема, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, запис якого здійснено російською мовою, 06 січня 1983 року було укладено шлюб між «ОСОБА_5 и ОСОБА_6» (а. с. 17).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Кальченки Білопільського району Сумської області (а. с. 20).

Зі змісту довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 31 березня 2017 року за № 0-18-0.21-26/162-17 вбачається, що ОСОБА_7 мав право на земельну частку (пай), розміром 4,14 умовних кадастрових гектарах на території Кальченківської сільської ради членам САПТЗТ «Кальченківське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 від 09 квітня 1996 року, виданого згідно розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 05 квітня 1996 року та відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією сертифікат виданий на руки (а. с. 22).

Відповідно до інформаційної довідки станом на 2017 рік оціночна вартість об'єкта оцінки - земельної ділянки, загальною площею 4,14 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) складає 70 405 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кальченківської сільської ради (а. с. 28).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Кальченківської сільської ради від 15 червня 2017 року за № 406-02-20/1 вбачається, що ОСОБА_7 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживав та був зареєстрований на території Кальченківської сільської ради за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт від імені ОСОБА_7 виконкомом сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцем на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7 була дружина ОСОБА_3, яка протягом 6-ти місяців із дня смерті його проживала у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1, користувалась земельною ділянкою (а. с. 21).

Прізвище чоловіка ОСОБА_3 в свідоцтві про смерть вказано як «ОСОБА_7», а в довідці виконкому Кальченківської сільської ради від 15.06.2017 року № 406-02-20/1 вказано як ОСОБА_7, факт подружніх відносин між ними підтверджується вищезазначеною довідкою та копією свідоцтва про укладення шлюбу, оформленого на російській мові серії НОМЕР_5, виданого 06.01.1982 року, згідно якого «ОСОБА_7», який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 року, та «ОСОБА_3», яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, уклали шлюб 06.01.1983 року, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові « ОСОБА_7», дружині: «ОСОБА_3». Тобто на російській мові прізвища подружжя записані однаково, а в процесі перекладу на українську допущена різниця в написанні та прізвище чоловіка записано як «ОСОБА_7»( а.с.17).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Дяківка Буринського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 (а. с. 14).

З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, виданого 20 жовтня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_8 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Її батьками записано ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а. с. 15-16).

Крім того, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 (а. с. 18).

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 було присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 (а. с. 19).

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними сестрами.

Довідкою, виданою виконкомом Кальченківської сільської ради від 27 квітня 2017 року за № 340-02-20/1 встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року дійсно була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 одиноко. Заповіт від імені ОСОБА_3 виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 23).

На підставі довідки, виданої Дяківською сільською радою від 21 жовтня 2015 року № 123, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з 2006 року до дня смерті фактично проживала, але не була зареєстрована в с.Дяківка Буринського району Сумської області. На день смерті разом з нею та на час відкриття спадщини дійсно проживала її сестра ОСОБА_1, яка зареєстрована в м.Суми. Заповіт від мені ОСОБА_3 виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 24).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 листопада 2015 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після рідної сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,126 га (ріллі), розташовану на території Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_9 виданого Кальченківською сільською радою Білопільського району Сумської області 17 грудня 1999 року на підставі рішення дванадцятої сесії 23 скликання Кальченківської сільської ради від 07 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 256 (а. с. 25-26).

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту письмового роз'яснення, виданого державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. від 11 травня 2017 року вбачається, що оформлення спадщини після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, не видається можливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку (а. с. 27).

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, держнотконторою не заводилась (а. с. 38).

Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Рідні брати та сестри спадкодавця мають право на спадкування за законом у другу чергу (ст. 1262 ЦК України).

Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями.

Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї Постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 дійсно був чоловіком ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, та що ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року сестри - ОСОБА_3, на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,14 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності САПТЗТ «Кальченківське», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 квітня 1996 року на ім'я ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Однак, вказана обставина не позбавляє позивачку права на спадщину після сестри та підлягає захисту в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст.ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1262, 1268, 1296, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81 Земельного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 256,259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кальченківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Білопільська районна державна нотаріальна контора, відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 дійсно був чоловіком ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після сестри ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, право власності на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,14 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності САПТЗТ «Кальченківське», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 09 квітня 1996 року на ім'я ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :