Справа № 455/1540/16 Головуючий у 1 інстанції: Бонецький Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/1703/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Сантана Форум» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «Сантана Форум» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку визнано неподаною та повернуто позивачу.

Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та розглянути позовну заяву. Зазначає, що позовна заява належно оформлена, була подана в письмовій формі в двох екземплярах, містила найменування суду, імя позивача, відповідача, поштову адресу, телефон, розмір невиплаченої заробітної плати 30000 грн., середній заробіток за затримку виплати зарплати 95000,39 грн. Зазначає, що таких документів, як наказ про прийняття на роботу, про звільнення з роботи, довідку про заборгованість він не має змоги отримати від відповідача. Крім цього, вказує на те, що ним було додано до позовної заяви талон-повідомлення з поліції та витяг з кримінального провадження, як доказ, що між сторонами немає згоди по виплаті заробітної плати.

В судове засідання представника відповідача не зявився, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, зважаючи на те, що відповідач повідомлявся про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суддя суду першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 119, 121 ЦПК України та визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву, виходив з того, що ухвалою суду від 23.11.2016 року, позовна заява була залишена без руху, оскільки не відповідала вимогам ст.119 ЦПК України. Позивачу було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали, а також розяснено, що у випадку неусунення недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена. Позивач у визначений судом строк не виконав вимоги ухвали, отже заяву суд вважав за необхідне визнати неподаною та повернути заявнику.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції суперечать обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. У разі пред'явлення позовної заяви особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи (частина перша статті 45 ЦПК), у заяві повинні бути зазначені підстави для такого звернення, а їх не зазначення тягне наслідки, передбачені частинами першою і другою статті 121 ЦПК.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.11.2016 року позовна заява була залишена без руху, оскільки така, на думку, судді не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, так як не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Позивач просить стягнути нараховану, але невиплачену заробітну плату, однак до матеріалів справи не долучено належним чином оформлену довідку про заборгованість по заробітній платі, не долучено накази про прийом на роботу та звільнення та інш.

Дослідивши ухвалу про залишення без руху від 22.11.2016 року (а.с. 9), а також позовну заяву (а.с. 1-3), колегія суддів вважає, що підстав для постановлення оскаржуваної ухвали у судді суду першої інстанції не було.

Так, зважаючи на вимоги згаданого пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, обґрунтування суду першої інстанції, як підстави повернення позовної заяви, невиконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, а саме: не зазначення позовній заяві та ненадання будь-яких доказів, що підтверджують кожну обставину обґрунтування позовних вимог; наявність підстав для звільнення від доказування, не слід вважати такими, що можуть бути підставами для повернення позовної заяви, оскільки: як вказано вище подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику, щодо не зазначення доказів та наявності підстав для звільнення від доказування, то суддею, жодним чином не обґрунтовано неможливість чи утруднення розгляду даного позову (про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку) у звязку з цим, тобто не вказано як не зазначення таких обставин впливає на можливість відкриття провадження у справі та вирішення справи.

Що стосується підстав повернення позовної заяви судом, а саме невиконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, а конкретно саме: не виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, то такі знову ж у відповідності до змісту вказаного розяснення у Постанові Пленуму Верховного Суду України не слід вважати обґрунтованими та такими, що свідчать про необхідність повернення позовної заяви.

Так, у відповідності до згаданого розяснення «… якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху…».

Однак, як вбачається із ухвали судді про залишення позовної заяви без руху, а, також, із ухвали про повернення позовної заяви суддею не конкретизовано у чому саме полягає не вкладення обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги. Тобто не вказано, яка (які) саме із позовних вимог неналежним чином обґрунтована (необґрунтована), та в чому це полягає зважаючи на подання позовної заяви, яка за обсягами складається із трьох сторінок та містить певний виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зміст позовних вимог та посилання на докази які підтверджують ті чи інші обставини.

Так, позивачем у позовній заяві вказано та про це зазначено і в ухвалах судді про залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви про те, що «…з 22.06.2016 року позивач працював у ТзОВ «Сантана Форум» на посаді головного інженера, 22.08.2016 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України. Проте відповідач не виплатив йому заробітну плату у розмірі 30000 грн., середній заробіток за затримку виплати зарплати на загальну суму 95000,39 грн.…». Аналогічно суддею, жодним чином не обґрунтовано неможливість чи утруднення розгляду даного позову (про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку) у звязку з цим, тобто не вказано як вказаний, на його думку, недолік, впливає на можливість відкриття провадження у справі та вирішення справи.

Тому оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена всупереч вимогам закону та обставинам, що мають значення слід скасувати, а справу слід направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Вказаним слід задовольнити апеляційну скаргу частково визнавши її доводи та вимоги частково обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Старосамбірського районного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року скасувати.

Справу направити до Старосамбірського районного суду Львівської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_3