Справа № 743/272/17
Провадження №2/743/133/17
УХВАЛА

02 березня 2017 року суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б., розглянувши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сиберізька сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, вимогам ст.ст. 119, 235, 258 ЦПК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 року від ОСОБА_3 до суду надійшла позовна заява про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали приходжу до висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

З акту по Ріпкинському районному суду від 01 березня 2017 року вбачається, що при відкритті конверту, який надійшов від ОСОБА_1 з м. Чернігів в додатку до позову відсутня квитанція про сплату судового збору.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства»(Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 р. №3674-VI, який набрав чинності 01.11.2011 року:

- судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі;

- ставка при сплаті судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. «5» п.1 ч.2 ст.4).

У відповідності до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 грн.

Тобто, виходячи з правового аналізу даних норм, можна зробити висновок, що ставка при сплаті судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру з 01 січня 2017 складає 640 грн. (1600 грн. х 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату нею судового збору в розмірі 640 грн. або документ, який дає підстави для звільнення її від сплати судового збору відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 121 ч. 1 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог ст. ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху та надає позивачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, а позивачу необхідно надати строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, ст.ст. 4, 7 Закону України «Про судовий збір», ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків - пять днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі не виправлення недоліків позовної заяви у встановлений суддею строк, вона буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Б. Сташків