Справа № 487/1449/17
Провадження № 2/487/1204/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2017 р. Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді Корнешової Т.В.,

при секретарі Демиденко Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки,

в с т а н о в и в:

У березні 2017р. позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання їх повнолітньої дочки на час її навчання, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що від шлюбу з відповідачем є дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з нею та по досягненню повноліття продовжує навчання в університеті, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на зазначені обставини; відповідач - проти вимог заперечив, просив у позові відмовити, посилаючись на те, що має мінімальний дохід, сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки, у зв'язку з чим не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов'язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу сторони перебували в шлюбі до 30.05.2006р.

Від спільного проживання мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно копії свідоцтва про народження.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці виповнилося 18 років. В даний час вона продовжує навчання у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили, згідно довідки ЧНУ від 09.03.2017р. - за денною формою навчання.

У зв'язку з навчанням донька сторін не працює та не отримує самостійного (окрім стипендії) доходу.

За наведених обставин та, виходячи із загальновідомих обставин про потребу дорослої дитини в одязі, засобах особистої гігієни, щоденну потребу в їжі, суд дійшов висновку, що внаслідок продовження навчання ОСОБА_3, остання потребує утримання від батьків, в тому числі і від відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що останній працює, отримує постійний дохід, обмежень до праці за станом здоров'я не має. До жовтня 2016р. відповідач сплачував позивачу на утримання двох дочок 1/3 частину заробітку. На даний час продовжує сплачувати на утримання одної неповнолітньої доньки 1/4 частину заробітку.

А тому суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.

За змістом ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітнім дочкою, сином.

З огляду на викладене, та із врахуванням розміру одержуваної відповідачем заробітної плати, із врахуванням надання утримання і матір'ю дитини, суд вважає можливим визначити аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку відповідача.

Заперечення останнього щодо наявності в нього можливості надавати матеріальну допомогу взагалі є безпідставними, оскільки спротовуються встановленим у справі.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Потсдам Німеччина, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на час навчання, починаючи з 13 березня 2017р. до 30 червня 2020р.

В решті позову відмовити.

Стягнути з відповідача на користь держави 640грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання через районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: Т.В.Корнешова