Єдиний унікальний номер: 728/2750/16-ц
Номер провадження 2/728/33/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Приліпка В.М.

при секретарі Петренко О.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Банк Демарк" про зняття арешту з майна, третя особа - ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бахмацького районного суду із позовною заявою про зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем Бахмацького ВДВС ОСОБА_4 мотивуючи свої вимоги тим, що 17 жовтня 2016 року позивач з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізнався, що на все його майно накладено арешт за реєстраційним номером 8295980 згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АН №434894 від 15.12.2008 року, арешт був накладений державним виконавцем Москаленко В.П. у примусовому виконанні по виконавчому листу № 2-11 від 14 квітня 2008 року на суму 4630139,45 гривень стягувачем якого є ПАТ „Банк Демарк. 14 листопада 2016 року позивач з письмовим запитом звернувся до ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби про надання інформації про наявність відкритих виконавчих проваджень по вказаній постанові, а в разі відсутності, зняти арешт з майна, проте листом за №2168/ 06.12.2016р/14 ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби повідомив, що дане виконавче провадження завершено 25.12.2013 року згідно з п.7 ст.47 ЗУ „ Про виконавче провадження. На даний час у ОСОБА_3 районному ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_2. Ніяких документів по цій справі позивач більше не має. Накладений арешт на все належне йому майно не дозволяє йому реалізувати свої права власника, та розпорядитись належним йому майном. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду та просить зняти арешт з майна.

Відповідно до ст. 50 ч. 1 ЗУ „Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення; відповідно до ч. 2 ст. 50 цього ж Закону у разі, якщо у виконавчому провадженні держаним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Вважає, що її право, як власника майна, підлягає судовому захисту у визначений законом спосіб, а саме, ст. 60 ЗУ „Про виконавче провадження.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився. Про час і місце розгляду справи він повідомлявся належним чином через свого представника. 17 січня 2017 року він подав до суду додаткові пояснення з приводу позовної заяви про зняття арешту з майна, де зазначив, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ „Про виконавче провадження виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Згідно ч. 1 ст. 50 цього ж Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій ), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу ( посадовій особі ), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається. Підстави закінчення виконавчого провадження встановлені статтею 49 цього Закону. Серед підстав закінчення виконавчого провадження відсутні випадки повернення виконавчого документа стягувачу за ст.47 ЗУ „Про виконавче провадження. Норми ЗУ „Про виконавче провадження не виключають можливості зняття арешту з майна, належного боржнику, при поверненні документа стягувачу. Відповідно до ч. 5 ст. 60 ЗУ „Про виконавче провадження у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Листом старший державний виконавець ВДВС ОСОБА_5 повідомив, що виконавче провадження завершено 25.12.2013 року, і що в ОСОБА_3 районному ВДВС відсутні виконавчі провадження щодо стягнення боргу з ОСОБА_2, а зняти арешти ВДВС не має можливості відповідно до ст. 50 Закону України „ Про виконавче провадження, так як не сплачений виконавчий збір. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 47, не позбавляє стягувача повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 Закону. Повторно ПАТ „Банк Демарк не направляв виконавчий документ для стягнення до ОСОБА_3 ВДВС. Відповідно до ст. 321 ч. 1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.5 ст. 60 Закону України „ Про виконавче провадження, у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна ОСОБА_2 накладеного відповідно до постанови ВДВС про арешт нерухомого майна серії №434894 від 15.12.2008 року, і просить їх задовольнити. Виконавче провадження державним виконавцем було завершено 25.12.2013 року. Після цієї дати позивач жодного процесуального документа від державного виконавця не отримував, представник позивача надала письмову заяву позивача, в якій зазначено, що він відмовляється від позовних вимог до зазначеного в позовній заяві відповідача ОСОБА_3 ВДВС, так як він не може бути по справі відповідачем, а може бути лише 3-ою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а відповідачем може бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а саме, ПАТ „Банк Демарк.

Представник відповідача ПАТ „Банк Демарк в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судової повістки. Банк надав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Банк не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

Представник третьої особи ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що згідно з постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії АН №434894 від 15 грудня 2008 року накладено арешт державним виконавцем Бахмацького районного відділу ДВС ОСОБА_4 у примусовому виконанні по виконавчому листу № 2-11 від 14 квітня 2008 року на суму 4630139,45 гривень, стягувачем якого є ПАТ „Банк Демарк.

14 листопада 2016 року позивач з письмовим запитом звернувся до ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби про надання інформації про наявність відкритих виконавчих проваджень по вказаній постанові, а в разі відсутності, зняти арешт з майна, оскільки при роздрукуванні інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно йому стало відомо, що за реєстраційним номером обтяження 6744788 та 8295980 на ОСОБА_2 накладено обтяження на все майно по постанові про арешт майна боржника АА №010392 від 05.03.2008 р. та №434894 від 15.12.2008 р. відділом державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції( а.с.7)

З даних цього витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про реєстрацію прав власності та обтяжень (а.с. 5-6) слідує, що на майно ОСОБА_2 існує обтяження під № 8295980 у вигляді арешту нерухомого майна, накладеного на підставі постанови державного виконавця ВДВС ОСОБА_3 РУЮ серії АН 434894 від 15.12.2008 року, провадження № 877.

ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області за №2168/ 06.12.2016 р./14 повідомив, що дане виконавче провадження завершено 25.12.2013 року згідно з п.7 ст.47 ЗУ „ Про виконавче провадження. На даний час у ОСОБА_3 районному ДВС відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_2.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області листом, від 20.01.2017 року за № 01.1-57/38/2 повідомило, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області перебував виконавчий лист Бахмацького районного суду Чернігівської області № 2-11/08 від 07.07.2008 про стягнення з ФГ „Аграрник, ОСОБА_6, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ВАТ „ Банк Демарк коштів на загальну суму 4 630 139, 45 грн. ( відкрите відносно боржника ОСОБА_6В.), в ході виконання якого накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 16.06.2015 року виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було завершено на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» ( в редакції до 05.10.2016 року), а виконавчий документ повернуто стягувачу. Станом на сьогодні виконавчий лист Бахмацького районного суду Чернігівської області № 2-11/08 повторно на виконання до відділу примусового виконання рішень не надходив ( а.с.58).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових ) осіб, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку , визначено ЗУ „Про виконавче провадження від 21.04.1999 року №606-ХІV, (в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб ) це сукупність дій і органів, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Статтею 55 Закону у редакції, чинній на момент винесення постанови, передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом :

- винесення постанови про відкриття провадження, якою накладається арешт на майно боржника та оголошується заборона на його відчудження ;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт застосовується :

1)для забезпечення збереження майна боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації;

2)для виконання рішення про конфіскацію майна боржника;

3) при виконанні ухвали про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Статтею 50 ЗУ „Про виконавче провадження у редакції, чинній на момент звернення позивачки до суду, встановлено наслідки завершення виконавчого провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2 вказаної норми, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби), офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадів, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника . Судом встановлено, що при винесенні постанови про завершення виконавчого провадження державним виконавцем питання щодо зняття арешту вирішено не було.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно із ст. ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а, водночас, і в недоторканості самого майна власника. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян та організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Суд вважає, що ПАТ «Банк Демарк» може бути відповідачем у справі, так як саме в його інтересах був накладений арешт на майно позивача.

Враховуючи викладене та ту обставину, що виконавче провадження по виконанню рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області № 2-11 від 14.04.2008 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Демарк» боргу в сумі 4630139,45 грн. закінчено 25.12.2013 року на підставі п. 7 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача до ПАТ «Банк Демарк», оскільки наявність арешту на майно позивача позбавляє його в повному обсязі реалізувати свої передбачені законом права на виключне володіння та розпорядження особистим майном, а підстави для арешту майна відпали.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 316, 317, 319 321, 391 ЦК України, ст. 50,60 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Банк Демарк" про зняття арешту з майна, третя особа - ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області - задовольнити.

Зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, накладений згідно постанови відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АН № 434894 від 15.12.2008 року, номер запису у реєстрі про обтяження 8295980.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Приліпко