У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання - Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки і піклування - виконавчий комітет Вараської міської ради Рівненської області, орган опіки і піклування - виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав щодо дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відмовлено за безпідставністю вимог.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим за неповного з'ясування всіх обставин справи ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує, що місцевим судом не були належно оцінені її доводи, котрі були підтверджені належними та допустимими доказами. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Позивач та відповідач проживають окремо. Дитина сторін проживає з матір'ю, позивачкою по справі.

Заочним рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30.12.2014р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку або іншого доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.11.2014р. і до досягнення дитиною повноліття.

Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідач понад чотири роки проявляє байдужість до дитини, не відвідує сина, не піклується про його розвиток та виховання, не надає коштів на

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 565/487/17 Головуючий у І інстанції - Ковтунович М.І.

Провадження № 22-ц 787/1383/2017 Доповідач - Ковальчук Н.М.

його утримання, а також зазначала, що у зв'язку із станом здоров'я сина є потреба у лікуванні за кордоном, вирішення якої ускладнюється необхідністю отримання відповідного дозволу від відповідача в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що стороною позивача не надано достатніх доказів, що давали б можливість категорично стверджувати про ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також переконливих аргументів, що позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дитини. Суд врахував думку дитини, яка не є негативною. Окрім цього, місцевий суд вірно оцінив обставини, якими обґрунтований позов, щодо відносин між сторонами з приводу надання дозволу батька на поїздку дитини за кордон як такі, що не є предметом спору в даній справі, а обставини щодо відмови в наданні такого дозволу не є підставою для позбавлення батьківських прав.

На підтвердження даних висновків у рішенні суду містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За положеннями ч. 4-6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Місцевий суд, відмовляючи у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, взяв до уваги два висновки органу опіки та піклування. Так, виконком Вараської міської ради Рівненської області як орган опіки та піклування у своєму висновку від 22 червня 2017 року вважав недоцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_3. В той же час, висновком іншого органу опіки та піклування - виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19 червня 2017 року визнано доцільним позбавити відповідача батьківських прав щодо сина ОСОБА_3.

Колегія суддів підтримує позицію місцевого суду щодо надання переваги висновку Вараської міської ради Рівненської області як такому, що є більш повним і обґрунтованим, адже сформований з урахуванням пояснень самого відповідача щодо предмету справи, в час, як інший висновок не містить таких даних, так само як і інформації про те, які саме інтереси дитини будуть захищені тим, що відповідач буде позбавлений батьківських прав.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 липня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Боймиструк С.В.

підпис Григоренко М.П.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.