Справа №639/1926/17
Провадження №2/639/1228/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Труханович В.В.

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя. Відповідно до даного позову позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину автомобіля Мерседес-Віто, державний номер НОМЕР_1 та стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості ? частини автомобілю в сумі 100 000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в особі свого представника просила суд замінити вид забезпечення позову та забезпечити позов шляхом накладання арешту на автомобіль «Мерседес-Віто», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передачі його на зберігання позивачу. Свою заяву обґрунтовує тим, що визначений судом вид забезпечення позову не позбавляє можливості відповідача в будь-який час передати автомобіль для користування іншій особі. Крім того, подальше користування автомобілем призводить до його амортизації, зменшення вартості та не виключає можливості його знецінення шляхом пошкодження в тому числі і навмисного.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.08.2017 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 639/1926/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в майні і поділ майна подружжя задоволена частково, оголошено заборону відчуження транспортного засобу MERCEDES-BENZ VITO 108 D, 2003 року випуску, номер двигуна: 7771, номер кузова: VSA9228, білого кольору, реєстраційний номер: АХ 7215 ЕК, який належить ОСОБА_2 на праві власності. ( а.с. 48)

Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заборона власникові на експлуатацію належного йому на праві власності транспортного засобу обмежує законне право останнього, передбачене ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на користування цим майном.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що обрання способу забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля, про яке просить позивач, є передчасним, оскільки судом не зясовані обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Що стосується передачі спірного автомобілю на зберігання позивачу, суд зазначає наступне.

В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що ОСОБА_2 використовує даний автомобіль для власних потреб, заборона експлуатації та вилучення у нього цього автомобілю порушує його права, наміру щодо передачі автомобіля третій особі, відповідач не має.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для вилучення із володіння та користування ОСОБА_2 автомобілю «Мерседес-Віто», 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передачу його ОСОБА_1 на зберігання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 154 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про зміну виду забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович