У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ухвалено в порядку ч.3 ст.209 ЦПК України)

28 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Москалик Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу Державного агенства лісових ресурсів України на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного агенства лісових ресурсів України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и л а :

18 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державного агенства лісових ресурсів України про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з Державного агенства лісових ресурсів України на користь ОСОБА_1 131206,72 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за час з 02 березня 2016 року по 08 листопада 2016 року.

Стягнуто Державного агенства лісових ресурсів України в дохід держави 1312,07 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Державне агентство лісових ресурсів України подало апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1 з 09 липня 2014 року було зайнято посаду директора державного спеціалізованого лісозахисного підприємства «Рівнелісозахист», яка згідно штатного розпису підприємства числиться за даним підприємством, де він отримував винагороду за працю з фонду заробітної плати, дане підприємство є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки та печатку, відповідно саме державне спеціалізоване лісозахисне підприємство «Рівнелісозахист» повинно виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за вимушений прогул.

Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 1 березня 2016 року, ухваленого за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України визнано незаконним та скасовано наказ відповідача № 530-к від 28 жовтня 2015 року про припинення трудового договору та звільнення позивача з посади директора ДСЛП «Рівнелісозахист», поновлено ОСОБА_1 на вказаній посаді. Рішення в частині поновлення на роботі, відповідно до вимог ч.7 ст.235 КЗпП України звернуто до негайного виконання.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області від 04 травня 2016 року рішення Сарненського районного суду від 01 березня 2016 року було скасовано, а у задоволенні вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2016 року було відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та зупинено виконання рішення апеляційного суду Рівненської області від 4 травня 2016 року, про що письмово було повідомлено сторони у справі, в тому числі і Державне агентство лісових ресурсів України.

01 березня 2016 року Сарненським районним судом видано виконавчий лист у вказаній вище справі в частині негайного виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора ДСП «Рівнелісозахист». Боржником у виконавчому листі вказано Державне агентство Лісових ресурсів України і саме вказаній юридичній особі виконавчий лист було направлено для виконання.

В добровільному порядку відповідачем, яким визначено саме Державне агентство Лісових ресурсів України, рішення Сарненського районного суду виконано не було.

Як вбачається з копії наказу № 499-к від 8 листопада 2016 року, Державне агентство лісових ресурсів України рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора ДСЛП «Рівнелісозахист» було виконано 08 листопада 2016 року, тобто, після ухвалення рішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 жовтня 2016 року.

Відповідно до ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-435цс15, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов'язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов'язок полягає у тому, що у роботодавця обов'язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Позивач не був поновлений на роботі протягом періоду з 02 березня 2016 року по 08 листопада 2016 року.

Як вбачається з довідки про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату за січень-жовтень 2015 року, одноденний заробіток позивача становить 751 грн. 36 коп.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем не було виконано рішення суд про поновлення позивача на роботі в період з 02 березня 2016 року по 08 листопада 2016 року, а тому правомірно задоволив позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державного агенства лісових ресурсів України відхилити.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :