Справа № 739/1366/17
Провадження № 2/739/473/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її дітей, які проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні, зокрема й ОСОБА_4, який є дитиною-інвалідом. При цьому відповідач ухиляється від утримання дітей, оскільки матеріальної допомоги добровільно не надає. Водночас, як зазначає позивачка, відповідач працює та отримує постійний дохід.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, при цьому пояснила, що на даний час вони хоча й перебувають з відповідачем у шлюбі, однак проживають окремо і їхні спільні діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Після подання позову відповідач надав їй кошти на утримання спільних дітей. З 11 вересня 2017 року він є безробітним та не має постійного доходу. Також позивачка зазначила, що на утримання спільної дитини - інваліда вона отримує допомогу від держави.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що дійсно спільні з позивачкою діти проживають разом з останньою. Він на даний час не працює, при цьому зареєстрований приватним підприємцев. Сплачувати аліменти він згоден, однак у розмірі, який визначить суд відповідно до чинного законодавства. Водночас розмір заявлених позивачкою аліментів вважає необгрунтованим. Стосовно спільної дитини-інваліда заявив, що на цю дитину державою виплачується щомісячна допомога у розмірі 1 300 грн. 00 коп., а він не відмовляється в подальшому сплачувати додаткові витрати на утримання даної дитини. Також відповідач заявив, що він не має на утриманні інших осіб.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2005 року (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3, 5). Сторонами у справі визнано та не оспорюється факт проживання їхніх спільних дітей з позивачкою та перебування цих дітей на утриманні останньої, відповідно вказані обставини в силу положень частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідач проживає окремо від позивачки та їхніх спільних дітей, що визнано ним у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законих представників дитини разом з яким проживає дитина.

Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність на даний чс у відповідача роботи та постійного доходу, відстність у нього на утриманні інших осіб, отримання позивачкою на утримання малолітнього ОСОБА_4 державної допомоги у розмірі 1 300 грн. 00 коп. на місяць, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат.

За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання двох їхніх малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів як на утримання дітей необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 17 серпня 2017 року.

Згідно пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 17 серпня 2017 року по 16 вересня 2017 року.

Стосовно судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 426 грн. 67 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 80, 84, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224-226, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання їхніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17 серпня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 17 серпня 2017 року по 16 вересня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко