Справа № 460/4980/16-ц
Провадження №2/460/668/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді - Швед Н.П.

з участю секретаря - Бундз М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтуванні своїх позовних вимог покликається на те, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 29 вересня 1990 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №480.

Від спільного подружнього життя з відповідачем у них народив син, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за харатером та життєвими позиціями люди. Між ними часто виникають сварки та конфлікти. Протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб, оскільки такий існує лише формально.

В судове засідання позивач не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслано до суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, заявлений позов визнає, просить такий задовольнити. Після розірвання шлюбу, бажає залишити їй прізвище "Михайлишин".

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 29 вересня 1990 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №480, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії І -СГ №290335 від 28 жовтня 2016 року.

Від даного шлюбу 28.01.1991 року у сторін народився син, ОСОБА_3, який на даний є повнолітній.

Як зясовано в судовому засіданні позивач через постійні конфлікти, сварки, приниження зі сторони відповідача, повністю втратила почуття любові і поваги до нього, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам.

Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка та припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Беручи до уваги п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року про практику застосування судами про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, та те, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач повністю втратив почуття любові до відповідача, а тому спільне подружнє життя з відповідачем є не можливе.

З урахуванням наведеного, слід прийти до висновку, що шлюб носить формальний характер подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і його слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити «Михайлишин».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 3,10,27,31,113,208-210, 212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 110-112 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 29 вересня 1990 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №480 - розірвати.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням законної сили

Після розірвання шлюбу, прізвище відповідачу залишити «Михайлишин».

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання, через Яворівський районний суд Львівської області.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Швед Н.П.