Справа № 755/4223/17
"23" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді Астахової О.О.,
при секретарі Наумовій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на її користь на утримання спільної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі - 1000,00 грн. щомісячно, з дня подання позову та до повноліття дітей.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 02 серпня 2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19.02.2014 року шлюб між ними розірвано. Дитиназалишилась проживати з нею. Відповідач участі у вихованні і утриманні сина не приймає, хоча за законом повинен його утримувати, що змушує її звернутись з даним позовом до суду.
У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позов позхивач підтримує у повному обсязі та просить суд його задовольнити, виходячи з доводів, якими він обґрунтовується. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, процесуальним правом надати письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Із заявою про розгляд справи у його відсутність відповідач не звертався.
Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 02 серпня 2002 року позивач та відповідач перебували у шлюбі зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис №988 (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 31 жовтня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві(а.с. 5).
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 лютого 2014 року шлюб зареєстрований 02 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 4).

Відповідно до довідки виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» від 17.03.2017 року №549, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір'ю - позивачем у справі ОСОБА_1 (а.с. 2).

Згідно із довідкою ДПІ у Святошинському районі ГУДФС у м. Києві ОСОБА_2,ідентифікаційний код НОМЕР_1, з 2016 року працює у ТОВ ОГ «Форт-3» та отримує заробітну плату.

За положеннями ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, виходячи із положень закону, який регулює спірні правовідносини, у всіх інших випадках, ніж передбачено ст. 184 СК України, визначення розміру аліментів провадиться у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України).

Враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований та має постійний заробіток, підстав для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За правилами ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1, 2 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина суд виходить з того, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований, має регулярний щомісячний дохід та може надавати за свої станом здоров'я та матеріальним становищем матеріальну допомогу. Інших дітей, крім спільного із позивачем сина або осіб, які перебувають на утриманні відповідача - судом не встановлено.

З огляду на означене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду, тобто з 20.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 223, 224, 225, 294 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 182, 183, 184 191, 198, 199 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

В іншій частині - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 (шістсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя