Справа № 683/981/17

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2017 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді Завадської О.П.
при секретарі Крупській В.В.
позивача ОСОБА_1
його представника - адвоката Віхерко Н.О.
відповідачки ОСОБА_2
представника органу опіки та піклування Сторожук О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей, з участю органу опіки та піклування - виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради,
В квітні 2017 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пред`явив позов до ОСОБА_2 про визначення місцем проживання дітей його місце проживання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що від спільного проживання в шлюбі з відповідачкою мають сина ОСОБА_5 та дочку ОСОБА_6 . Сторони окремо проживають з грудня 2016 року, шлюб між ними розірвано рішенням суду від 05 квітня 2017 року. Діти постійно проживають з ним, відповідачка живе власним життям, дітьми не цікавиться, не піклується, не утримує, хоча їй в тому перешкод немає. У його тимчасову відсутність, в зв`язку з службовою зайнятістю, через відсутність відповідачки службою дітей виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради 01 листопада 2016 року дітей було влаштовано на оздоровлення в Кам`янець - Подільський обласний дитячий спеціалізований санаторій, звідки він забрав їх в квітні 2017 року. З того часу він з дітьми проживають разом в квартирі його матері і відповідно баби дітей по АДРЕСА_1 . Дітям забезпечено необхідні умови для їх проживання та розвитку. Проте, в даний час місце проживання дітей не зареєстроване, на що відповідачка не надає згоди.
В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат підтримали позовні вимоги за заявлених обставин на їх обґрунтування.
Відповідачка визнала позов, вказала на наявність у неї алкогольної залежності та бажання влаштувати особисте життя, в зв`язку з чим не може належно піклуватися дітьми, тому дітям з батьком буде краще.
Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради підтримала позовні вимоги та вищевикладені обставини на їх обґрунтування.
Заслухавши пояснення сторін, представника органу опіки та піклування та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновків про наступне.
Судом встановлено, що сторони мають малолітніх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , повторно видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 31 березня 2015 року) та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області 22 квітня 2015 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Зі змісту статей 7, 150 СК України та частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» слідує, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язанні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Діти проживають та перебувають на повному утриманні позивача, натомість, відповідачка самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків.
Дані обставини сторонами визнаються та ними не оспорюються.
За змістом виписки з амбулаторної картки ОСОБА_4 перебувала на оздоровленні в Кам`янець - Подільському обласному дитячому спеціалізованому санаторії з 01 листопада 2016 року по 30 квітня 2017 року.
У відповідності до виписки із медичної карти та довідки відділення анестезіології та інтенсивної терапії від 22 березня 2016 року ОСОБА_4 з 16 березня 2016 року по 18 квітня 2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Хмельницькій міській дитячій лікарні Хмельницької міської ради у важкому стані.
Згідно табелю відвідування ДНЗ № 8 «Калинонька» м. Старокостянтинова вбачається, що ОСОБА_3 в період з січня 2016 року по травень 2016 року систематично не відвідував заклад, здебільшого без поважних причин.
Позивач проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 м. Старокостянтинова (довідка № 112 від 03 квітня 2017 року), позитивно характеризується по службі (службова характеристика, видана військовою частиною НОМЕР_3 ), має постійний дохід (довідка про доходи, видана військовою частиною НОМЕР_3 за № 111 від 31 березня 2017 року), зареєстрований за місцем дислокації військової частини НОМЕР_3 м. Старокостянтинова до отримання житлової площі у встановленому порядку (довідка військової частини НОМЕР_3 за № 113 від 03 квітня 2017 року).
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради на засіданні комісії з питань захисту прав дитини дійшов висновку про те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітніх дітей, врахувавши результати обстеження умов проживання сім`ї батька дітей ОСОБА_1 , його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків та забезпечення ним належних умов для виховання дітей, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітніх дітей із батьком (висновок від 10 травня 2017 року за № 48/21-44-1019/2017).
Згідно ч. ч. 1 - 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.
У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Враховуючи, що у судовому засіданні було доведено, що відповідачка тривалий час належним чином не виконує своїх батьківських обов`язків, не цікавиться і не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дітьми, веде аморальний спосіб життя. При цьому суду не надано доказів на підтвердження того, що відповідачка цього не робила з поважних причин, тому суд вважає, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. Натомість бере до уваги належне виконання позивачем своїх батьківських обов`язків, позитивну характеристику по місцю служби, наявність постійного доходу, вважає необхідним визначення місця проживання дітей саме біля батька.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню 640 грн. судових витрат.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 367 ЦПК України, на підставі ст. 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 150, 161 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» № 3 від 30 березня 2007 року,
Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя _______________