Справа №2-1118/2004 21.09.2017 21.09.2017 21.09.2017
Провадження №22-ц/784/2076/17
Головуючий у першій інстанції-Савін О.І.
Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року

за заявою Южноукраїнського міського відділу

Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Южноукраїнський ВДВС)

про звернення стягнення на майно

у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення боргу за договором позики

У С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року державний виконавець Южноукраїнського ВДВС звернувся до суду з заявою про звернення стягнення на майно боржників в порядку частини 4 статті 50 Закону «Про виконавче провадження».

Державний виконавець зазначав, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 2-1118 від 5 січня 2005 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 86 154, 90 грн. за договором позики. У звязку зі смертю боржника ОСОБА_3 його замінено на правонаступників - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в межах вартості спадкового майна, яким є 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. Проте ОСОБА_4 та ОСОБА_1, набувши права власності на вказану частку в порядку спадкування, свого права у встановленому порядку не зареєстрували.

Уточнивши вимоги, державний виконавець просив вирішити питання щодо звернення стягнення боргу на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні заяви. Апелянт посилався на те, що питання про обсяг відповідальності спадкоємців, в тому числі і щодо звернення стягнення на спадкове майно, має вирішуватись за правилами статей 1281,1282 ЦК за позовом кредитора, а не в порядку статті 377 ЦПК за заявою державного виконавця.

Вирішуючи питання про право ОСОБА_1 на апеляційне оскарження ухвали від 15 серпня 2017 року, колегія суддів виходить з наступного. Пунктом 24 частини 1 статті 293 ЦПК передбачено право на оскарження ухвал щодо звернення стягнення на грошові кошти, що знаходяться на рахунках, розгляд яких регулювався статтею 377 ЦПК. Зміна статті 377 ЦПК в редакції Закону № 1404-VІІІ від 2 червня 2016 року передбачала доповнення цієї норми і питанням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому порядку.

Отже, виходячи з однакового характеру питань, обєднаних статтею 377 ЦПК в новій редакції, та враховуючи основні засади судочинства право на судовий захист, яке забезпечується і правом на апеляційне оскарження судових рішень, колегія суддів вважає, що ухвали суду першої інстанції, постановлені за правилами статті 377 ЦПК в редакції від 2 червня 2016 року, підлягають апеляційному оскарженню за пунктом 24 частини 1 статті 293 ЦПК.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26 листопада 2004 року затверджено мирову угоду, за умовами якої ОСОБА_3 зобовязався у строк до 26 грудня 2004 року сплатити ОСОБА_2 86 154, 90 грн. позикового боргу (том 1 а.с. 33).

За виконавчим листом, виданим судом 5 січня 2005 року, 13 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження № 40657398 (том 2 а.с. 14).

22 серпня 2005 року боржник ОСОБА_3 помер (том 1, с.43).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 січня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 6 лютого 2014 року, замінено боржника у виконавчому провадженні - ОСОБА_3 на його правонаступників - спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в межах вартості майна, одержаного у спадщину (том 2 а.с. 52,71).

Вирішуючи питання про заміну боржника у виконавчому провадженні правонаступниками ОСОБА_4 та ОСОБА_1, суди виходили з того, що останні спільно проживали зі спадкодавцем на час його смерті, подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, а тому є особами, що прийняли спадщину.

Майном, що одержано у спадщину, є 1/3 частка квартири АДРЕСА_3 (том 2 а.с. 27, 35).

Таким чином, статус ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як боржників у виконавчому провадженні № 40657398, відкритому 13 листопада 2013 року, та обсяг їх відповідальності (вартість майна, одержаного у спадщину), визначені судовими рішеннями.

Право власності в порядку спадкування на 1/ 3 частку нерухомості, що належала померлому ОСОБА_3, тобто по 1/6 частці кожному, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не зареєстрували в установленому законом порядку (том 2 а.с. 160-164).

Відповідно до частини 4 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Процесуальний порядок вирішення судом питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, за поданням державного виконавця передбачено і частиною 1 статті 377 ЦПК (в редакції від 2 червня 2016 року).

Встановивши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1, маючи статус боржників у виконавчому провадженні, прийняли у спадщину 1/3 частку квартири АДРЕСА_4, але не зареєстрували це право в установленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звернення стягнення кредитного боргу ОСОБА_3 на цю частку нерухомого майна в порядку частини 1 статті 377 ЦПК та частини 4 статті 50 Закону «Про виконавче провадження».

Межі відповідальності замінених боржників у виконавчому провадженні - ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а саме вартість одержавного у спадщину майна, визначені ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 10 січня 2014 року.

Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що питання про звернення стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі, може вирішуватись лише за позовом кредитора в порядку статтей 1281, 1282 ЦК.

Як зазначалось вище, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вже набули статус сторони виконавчого провадження (боржників) з визначенням обсягу їх відповідальності як спадкоємців за судовим рішенням, що дає можливість вирішувати процесуальні питання, повязані з виконанням судового рішення, за спеціальними правилами розділу VІ ЦПК та Закону «Про виконавче провадження». Водночас правила статей 1281, 1282 ЦК, є загальними та, насамперед, застосовуються до первинних вимог кредитора спадкодавця до спадкоємців. Їх застосування до спірних правовідносин призведе до повторного вирішення тих питань, які вже судом вирішені.

Не встановлено і порушення процесуальних прав ОСОБА_4 та ОСОБА_1 як боржників у виконавчому провадженні. Хоча виклик заінтересованих осіб у судове засідання при розгляді заяви державного виконавця частиною 2 статті 377 ЦПК не передбачено, суд надсилав боржникам повідомлення про час та місце судового розгляду справи (том 2, а.с. 208, 211, 212).

Оскільки колегія суддів не встановила порушень судом першої інстанції вимог процесуального та виконавчого законодавства, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Вирішуючи питання про право на касаційне оскарження ухвал суду першої та апеляційної інстанції з питань звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, колегія суддів виходить з того, що судові рішення про задоволення заяви державного виконавця не перешкоджають здійсненню виконання судового рішення, як завершальної стадії судового провадження, а тому за ознакою, передбаченою пунктом 2 частини 1 статті 324 ЦПК, касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

ОСОБА_5