САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1511/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину домоволодіння в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне. 46/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 02.11.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, належало батькові позивача - ОСОБА_3. Відповідно і земельна ділянка для обслуговування даної частинижитлового будинку площею 0,0508 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2, виданого на підставі договору про затвердження ідеальних часток земельної ділянки від 31 травня 2008 року №3-2199 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №90 від 01 серпня 2008 року. Інша частина даного домоволодіння, належала: ОСОБА_4 (4/100), ОСОБА_5 (18/100) та ОСОБА_6 (32/100), що загалом склало 54/100. На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905, посвідченого дежавним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2723, ОСОБА_2 набув право власності на 54/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (4/100), ОСОБА_5 (18/100) та ОСОБА_6 (32/100). Відповідно ОСОБА_2 став власником земельної ділянки площею 0,0452 га на якій розташовані 54/100 даного домоволодіння. Таким чином, з 12.11.2009 р. власниками даного домоволодіння були: батько позивача, ОСОБА_3 - 46/100 частини домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 02.11.2005 та ОСОБА_2 - 54/100 частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905. Відповідач ОСОБА_2, користуючись своїми правами власника 54/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, у 2010 році здійснив знесення частини житлового будинку літ. А-1 та будівництво будинку літ. У-3, гаража, навісу та сараю, тобто фактично створив нову річ. У зв'язку зі здійсненням відповідачем будівництва частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 змінилися. Згідно акту ідеальних часток від 18.01.2011 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетрвоської обласної ради, у фактичному користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ. У-3, літ. У - ганок, літ. У1 - тераса, літ. У2 - ганок, балкон, літ Ф - гараж, літ. Ц - сарай, літ. Х - навіс, 1, 3-б, 12-15 - споруди, що складає 93/100 частини домоволодіння. У фактичному користуванні ОСОБА_3 знаходиться: житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди, що складає 7/100 частин домоволодіння. Після здійснення добудови фактично право власності двох власників склало -93/100 ОСОБА_2 та 7/100 - ОСОБА_3 Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 року було визнано право власності за ОСОБА_2 на 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно заповіту від 23.04.2010 р., посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С. ОСОБА_3 заповів позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належало йому на день смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, помер. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2014 р. я, ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки площею 0,0508 гектарів у межах згідноз планом, розташованої на території АДРЕСА_1, та переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3. Нотаріус змогла видати позивачу лише право власності на землю, оскільки згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії: «… Згідно листа КП «Дніпропетровське МБТІ» від 11.11.2013 р. за №13035 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 46/100 частин домоволодіння (частка не перереєстрована), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02.11.2005 р., виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради. 93/100 частин вищевказаного домоволодіння зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 р. Тобто, у ОСОБА_1 відсутні на руках правовстановлюючі документи на 7/100 частин вищевказаного домоволодіння на ім'я спадкодавця. Таким чином, у правовстановлюючих документах на домоволодіння,ОСОБА_3 був власником 46/100 частин житлового будинку, хоча фактично після того, як рішенням суду було визнано право власності за ОСОБА_2 на 93/100 частини житлового будинку, ОСОБА_3 став фактично власником 7/100 частин домоволодіння. Через відсутність правовстановлюючих документів у ОСОБА_3 на 7/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1, позивач не може отримати спадок, тому змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, право власності на 7/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1:житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання представник позивача не з'явилась, але надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи - Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 46/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 02.11.2005 року, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради належало батькові позивача - ОСОБА_3. Земельна ділянка для обслуговування даної частинижитлового будинку площею 0,0508 гектарів у межах згідно з планом, розташована за адресою АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_2, виданого на підставі договору про затвердження ідеальних часток земельної ділянки від 31 травня 2008 року №3-2199 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №90 від 01 серпня 2008 року. (а.с.5, 52). Інша частина даного домоволодіння, належала: ОСОБА_4 (4/100), ОСОБА_5 (18/100) та ОСОБА_6 (32/100), що загалом склало 54/100 ( а.с 15-19)

На підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905, посвідченого дежавним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №1-2723, ОСОБА_2 набув право власності на 54/100 частки домоволодіння АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4 (4/100), ОСОБА_5 (18/100) та ОСОБА_6 (32/100). Відповідно ОСОБА_2 став власником земельної ділянки площею 0,0452 га на якій розташовані 54/100 даного домоволодіння.

Таким чином, з 12.11.2009 р. власниками даного домоволодіння були: батько позивача - ОСОБА_3 - 46/100 частини та ОСОБА_2 - 54/100 частини домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2009 року, серія ВМО №552905.

Відповідач ОСОБА_2, у 2010 році здійснив знесення частини житлового будинку літ. А-1 та будівництво будинку літ. У-3, гаража, навісу та сараю, тобто фактично створив нову річ.

У зв'язку зі здійсненням відповідачем будівництва частки співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 змінилися. Згідно акту ідеальних часток від 18.01.2011 року, складеного фахівцем КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради, у фактичному користуванні відповідача знаходиться житловий будинок літ. У-3, літ. У - ганок, літ. У1 - тераса, літ. У2 - ганок, балкон, літ Ф - гараж, літ. Ц - сарай, літ. Х - навіс, 1, 3-б, 12-15 - споруди, що складає 93/100 частини домоволодіння. У фактичному користуванні ОСОБА_3 знаходиться: житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11,II - споруди, що складає 7/100 частин домоволодіння. Після здійснення добудови фактично право власності двох власників склало -93/100 ОСОБА_2 та 7/100 - ОСОБА_3

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2011 року було визнано право власності за ОСОБА_2 на 93/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1. (а.с.13-14).

Згідно заповіту від 23.04.2010 р., посвідченого нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Карпенко С.С., ОСОБА_3 заповів позивачу все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що належало йому на день смерті (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с. 7)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.02.2014 р. позивач, ОСОБА_1 стала власником земельної ділянки площею 0,0508 гектарів у межах згідноз планом, розташованої на території АДРЕСА_1, та переданої для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_3. (а.с. 10)

Постановою від 18.02.2014 року нотаріусом було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії, оскільки згідно у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на 7/100 частин спірного домоволодіння (а.с. 9).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Позивач ОСОБА_1 у встановлений законом спосіб прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається в порядку визначеному законом, на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1223, 1220, 1258, 1265, 328, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 11, 18, 57-60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 7/10 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок літ. А-1, літ. а-1 - прибудова, літ. а1 - ганок, літ. Д - сарай, літ. З - убиральня, літ. Р - гараж, літ. С - сарай, літ. Т - навіс, 2,7-11, II - спорудиу, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О.П.Румянцев