ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/70/17
провадження № 2/691/163/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Подороги Л.В., при секретарі Брандальській Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття.

До закінчення розгляду справи, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Городищенського районного суду від 30.01.2013 року.

У судовому засіданні, позивач збільшені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, вказавши, що у нього з відповідачем є спільна дитина - син ОСОБА_3, який попередньо проживав із матір'ю та на утримання якого позивач сплачував аліменти. На даний час, син проживає із батьком та перебуває на його утриманні.

Відповідач заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що після розірвання шлюбу, з 2014 року, вона з дитиною проживають окремо. Під час осінніх канікул 2016 року, син зібрав свої речі та переїхав жити до батька. Однак як мати, вона завжди дбала про дитину, відвідувала батьківські збори, саме вона разом із сином обирала для нього навчальний заклад. Вважає, що батько намовляє проти неї дитину. Аліменти, які ОСОБА_1 перераховував на банківську картку, вона йому ж і повернула, віддавши дану картку, щоб він використовував грошові кошти на утримання дитини.

Вислухавши сторін, неповнолітнього ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, являються сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2(а.с. 8).

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 28.01.2013 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, та визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3, з матір'ю - ОСОБА_2 (а.с. 4,5).

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 15.05.2014 року, визнано ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 (будинку, що належить на праві власності позивачеві ОСОБА_1).

Згідно довідок Вільшанської селищної ради № 02-34/1533 від 11.011.2016 року та № 02-34/1732 від 26.12.2016 року, неповнолітній ОСОБА_3 зареєстрований по АДРЕСА_1 та перебуває на утримані батька ОСОБА_1 (а.с. 9,10). Дана інформація підтверджена актами обстеження, складеними 24.12.206 року та 23.12.2016 року депутатами Вільшанської селищної ради (а.с. 11, 12).

За довідкою Київського військового ліцею імені Івана Богуна № 3/100, ліцеїст ОСОБА_3 навчається у зазначеному закладі з 29.06.2016 року, на час навчання проживає у приміщені ліцею (казармі) та забезпечується за рахунок держави речовим майном та харчуванням, відповідно до норм законодавства (а.с.20).

Допитаний судом неповнолітній ОСОБА_3 повідомив, що після розірвання шлюбу між батьками, він залишився проживати з матір'ю. Мати забороняла йому спілкуватися з батьком, але він, потайки, все ж таки підтримував із ним стосунки. З 01.09.2016 року він навчається в Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна. Після прийняття присяги, 14.10.2016 року він приїхав до батька та залишився в нього. 15.10.2016 року вони з батьком забрали речі від матері, а також змінили місце адреси його реєстрації. Із цього часу, у вільний від навчання час, він проживає із батьком і перебуває на його утриманні. Проживати з матір'ю син не бажає, оскільки йому не подобається її поведінка в побуті та особистих стосунках.

Викладені неповнолітнім ОСОБА_3 пояснення щодо обставин зміни місця його проживання узгоджуються з поясненнями сторін у справі.

Відповідно до ст. ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між батьками. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і/або натуральній формі. У разі, коли такої згоди не досягнуто, кошти на утримання дітей присуджуються за рішенням суду, в розмірі, визначеному ст. 182 СК України та відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Таким чином, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 проживає із позивачем ОСОБА_1 та перебуває на його утримані, з відповідача ОСОБА_2, яка проживає окремо, слід стягнути аліменти на утримання сина.

Крім цього, судом установлено, що рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 30.01.2013 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 17.01.2013 року (а.с. 26).

Із обставин справи вбачається, що оскільки дитина проживає та перебуває на утриманні батька - ОСОБА_1, на даний час відсутні підстави стягувати з нього аліменти.

Законодавством України не визначено чіткий порядок звільнення від сплати аліментів у таких випадках.

Однак, ч. 1 ст. 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма закону відноситься до глави 22 СК України «Обов'язок по утриманню інших членів сім'ї та родичів».

Таким чином, оскільки актами цивільного права не врегульовано порядок звільнення від сплати аліментів одним із батьків, у разі, якщо дитина змінила місце проживання та поступила на його утримання, суд, відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України, застосовує аналогію закону та застосовує подібні за змістом цивільні відносини.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від сплати аліментів за рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 30.01.2013 року, з дати, коли неповнолітній ОСОБА_3 змінив місце реєстрації та переїхав проживати до батька, а саме, - з 15.10.2016 року.

Судові витрати, відповідно до норм ч. 2 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 183, ч. 1 ст. 273 Сімейного Кодексу України, ч. 1 ст. 8 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 88, ст.ст. 208 - 210, 212 - 215 Цивільно-процесуального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з 16.01.2017 року.

Рішення підлягає до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Звільнити ОСОБА_1 з 15.10.2016 року від сплати аліментів за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Городищенського районного суду від 30.01.2013 року в цивільній справі № 691/104/13-ц, провадження № 2/691/82/13, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття з 17.01.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, на користь держави, судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через суд першої інстанції, протягом десяти днів, з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 06.03.2017 року.

Суддя Л. В. Подорога