Ухвала

Іменем України

02 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

ФаловськоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що від шлюбу із ОСОБА_3 мають сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Посилаючись на те, що дитина проживає із ним, а відповідачка не надає допомогу на його утримання, позивач просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 тис. грн. щомісячно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 510 грн. 30 коп., які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 11 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що спільна дитина сторін проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. При цьому матір не надає допомоги на утримання дитини, хоча такий обов'язок покладений законом на обох батьків.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України) і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 11 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М.Фаловська