АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 627/989/16-ц Головуючий суддя І інстанції Остапов М. О.
Провадження № 22-ц/790/1938/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів найму (оренди)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Яцини В.Б.,

Суддів: Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря: Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1- ОСОБА_2 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колонтаївський» про визнання недійсним договору оренди землі,

в с т а н о в и л а:

26 липня 2016 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до СВК «Колонтаївський» про визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.01.2014 року НОМЕР_1, виданим державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, він став власником земельної ділянки площею 6,8717 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зазначену земельну ділянку позивач успадкував, після смерті матері ОСОБА_3.Вказана земельна ділянка перебуває в оренді у СВК «Колонтаївський», договір без номеру від27.03.2012 року, укладений між ОСОБА_3І та ОСОБА_4, який діяв від імені СВК «Колонтаївський» , зареєстрований у Відділі Держкомзему Краснокутського району Харківської області 27.12.2012 року №01723.

Позивач вважав, що вказаний договір оренди землі має бути визнаний недійсним та розірваний, виходячи з наступних підстав: договір було підписано ОСОБА_4, як фізичною особою, а тому він не мав відповідних повноважень на його підписання, тим більше, що керівником СВК на той момент був ОСОБА_5 У розділі Договору «Орендна плата»,су пунктах 9-14, не зазначено розміру орендної плати, а лише вказані цифри: 3% і 5001,14 грн., які не зрозумілі для позивача; у п. 26 договору не вказані існуючи обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; не зазначено період ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою, що порушує вимоги ст.ст. 15, 19 Закону України «Про оренду землі». Виходячи зі змісту ст.ст.215,792 ЦК України та ст.ст. 15,19 Закону України «Про оренду землі» позивач посилався на недійсність договору оренди землі та просив визнати його таким та розірвати.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року позовна заява залишена без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням представник ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано судом норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною 1статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі.

Відповідно до статті 18 цього Закону договір оренди землі набуває чинності після його державної реєстрації.

Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на день виникнення спірних правовідносин укладення договору, істотними умовами договору в контексті заявлений по справі підстав позову були: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її невиплату; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї із істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови у державний реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Відповідно до частини 3 статті 19 вказаного Закону України, яка діяла на день укладення договору, при передачі в оренду сільськогосподарських угідь для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк дії договору оренди земельних ділянок визначається з урахуванням періоду ротації основної сівозміни згідно з проектом землеустрою.

Судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів встановлено, 27 березня 2012 року між СВК «Колонтаївський» та гр. ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки площею 6,8717 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2 строком на 8 років, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області 27.12.2012 року за №01723.

Згідно копії свідоцтва про смерть, НОМЕР_3, виданого 26 жовтня 2012 року Виконавчим комітетом Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом НОМЕР_1, виданого 27 січня 2014 року Краснокутською державною нотаріальною Конторою Харківської області, позивач ОСОБА_1, успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 6,8717 га ріллі, розташовану на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, кадастровий номер НОМЕР_2.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАО №244353, номер запису про право власності: 4421039, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на вищезазначену земельну ділянку площею 6,8717 га ріллі, про що до Державного реєстру речових прав внесено відповідний запис від 27.01.2014 року.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.01.2014 року НОМЕР_1, виданим державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області, він став власником земельної ділянки площею 6,8717 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 4.1. контракту зазначено, що він має право в порядку, визначеному контрактом укладати від імені кооперативу господарські договори.

Пункт 4.4. контракту визначає вичерпний перелік договорів які не має права укладати керівник кооперативу. Заборони щодо укладання та підписання договору оренди земельної ділянки в ньому не зазначено.

Відповідно до копії наказу №4-ОК від 15 квітня 2014 року ОСОБА_4 звільнено з посади виконавчого директора СВК «Колонтаївський» на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням строку трудового контракту.

Таким чином, на день укладення спірного договору оренди виконавчому директорові СВК «Колонтаївський» ОСОБА_4 на момент підписання спірного договору було надано необхідні повноваження на підписання господарських договорів від імені Кооперативу, в тому числі і договорів оренди землі.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 92 ЦК України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження, а таких даних матеріали справи не містять.

Згідно до наявної в матеріалах справи копії вищевказаного договору оренди земельної ділянки, пунктів 9-14, орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3%, 5001,15 грн., що під час виконання цього договору сторони застосовували, як 3% від вартості орендованої земельної ділянки, що складає 5001,15 грн.; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься у строк до 30 грудня поточного року. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Розмір орендної плати переглядається один раз у рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с. 5 зворот).

Згідно до пунктів 16, 17, 18 вказаного договору оренди земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із використанням земельної ділянки із дотриманням вимог чинного законодавства стосовно умов збереження стану об'єкта оренди. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення. У п. 26 договору не вказано про наявність чи відсутність обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки (а.с. 6).

Залишаючи позовну заяву без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів наявності підстав, передбачених статтею 203 ЦК України, для визнання оспорюваного договору недійсним, що у даному випадку не були порушені права позивача ОСОБА_1 як орендодавця.

У постанові Верховного Суду України від 9 грудня 2015 року по справі № 6-849цс15 за аналогічним позовом фізичної особи до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» про визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки у справі про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності в ньому істотної умови, передбаченої пунктом першим частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі», була викладена наступна правова позиція, яка у даній справі підлягає застосуванню відповідно до статті 360-7 ЦПК України.

З урахуванням частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті 15 Цивільного кодексу України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд у таких справах повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, оскільки у даній справі позивач не надав доказів про те, що були порушені умови статті 15 Закону України «Про оренду земельної ділянки» стосовно орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її невиплату. Орендна плата за договором сплачувалася орендарю повністю і з цього приводу спору не виникало. Згідно до матеріалів справи з боку орендаря договір оренди був підписаний повноваженою особою; не доведено наявність обмежень орендованої земельної ділянки чи порушення відповідачем порядку сівозмін, таких вимог з боку орендодавця стосовно недотримання вимог земельного законодавства не заявлялося; сторони узгодили, що земельна ділянка передається в оренду без розроблення проекту її відведення, тому колегія суддів погоджується із висновками районного суду, що відсутність у спірному договорі оренди умов про порядок сівозмін та вказівки про наявність чи відсутність обмежень щодо використання земельної ділянки - не порушило прав орендодавця, що в цілому свідчить про несуттєвий характер таких порушень ст. 15 Закону України «Про оренду земельної ділянки», що в цілому не впливає на дійсність цього договору оренди.

Згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини.

Відповідно до змісту договору оренди землі волевиявлення ОСОБА_3 було спрямоване на передачу в оренду земельної ділянки згідно до державного акту, доданого до спірного договору оренди в копії. Згідно до наявної в матеріалах справи копії акту прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 27 березня 2012 року ОСОБА_3 до своєї смерті передала в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6,8717 га ріллі, кадастровий номер НОМЕР_2 розташовану на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Вказаний договір був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області 27 грудня 2012 року за №01723.

Наведене свідчить, що при укладанні спірного договору сторони досягли всіх істотних умов, а в подальшому СВК «Колонтаївський» належним чином виконувало свої зобов'язання за договором оренди землі та виплачувало орендодавцеві орендну плату за користування належною йому земельною ділянкою.

Висновки суду першої інстанції з цього приводу вмотивовані відповідно до вимог статті 214 ЦПК України і ґрунтуються на наявних у справі доказах, яким була надана належна оцінка, висновки суду доводами скарги не спростовані.

При цьому колегія суддів відповідно до ст.. 303 ЦПК України відхиляє доводи скарги з проводу того, що спірний договір оренди був укладений стосовно земельної ділянки з іншим кадастровим номером та іншого розміру, ніж це вказано у державному акті на земельну ділянку, яку успадкував позивач після смерті орендодавця, оскільки розглянутий судом позов не був обґрунтований цими підставами і тому такі доводи перебувають поза межами розглянутого позову, що не перешкоджає позивачу з цих підстав звернутися до суду із новим позовом.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 17 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя

Судді колегії