Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Ізмайлової Т.Л.,

ЄвграфовоїЄ.П., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовомОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобовʼязання вчинити дії, відшкодування майнових збитків та моральної шкоди, визнання недійсним третейського застереження,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2013 року між ним та ПАТ «Астра Банк» було укладено кредитний договір № 46022, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати кредит в сумі 213 710 грн на купівлю нерухомого майна, з кінцевою датою повернення кредиту - 25 жовтня 2033 року, зі сплатою щомісяця відсотків за користування кредитом в розмірі 18,9 % річних. При погашенні кредиту він відповідно до умов п. 2.9 кредитного договору подавав до каси банку заяву про дострокове погашення кредиту, якщо сума внеску перебільшувала передбачений п. 2.5 кредитного договору платіж в розмірі 3 447 грн. Із 02 грудня 2013 року право вимоги за кредитним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк», про що йому усно повідомили працівники ПАТ «Астра Банк». У подальшому, після неодноразових звернень до відділень банку-правонаступника, 03 грудня 2013 року йому було надано новий номер рахунку - НОМЕР_1, на який він повинен здійснювати наступні платежі. На питання щодо надання заяв про дострокове здійснення оплати працівник відповідача повідомив, що додаткових заяв не потрібно, що вказаний новий рахунок є кредитним, всі платежі та суми дострокового погашення кредиту будуть зараховані з обліку заборгованості за кредитом та відсотками. Того ж дня він вніс до каси банку 37 тис. грн на погашення кредиту та відсотків. У січні 2014 року він звернувся до відділення № 5 ПАТ «Дельта Банк» з вимогою надати інформацію про стан заборгованості за кредитом та згідно з представленою таблицею заборгованості пересвідчився, що всі внесені ним гроші в повному обсязі погашали кредит та нараховані відсотки, а не лише сума обов'язкового платежу погашала кредит та нараховані відсотки. Кожного місяця він вносив на рахунок кошти, що перевищували 3 447 грн, періодично перевіряв стан залишку, який свідчив про дострокове погашення кредиту та сплати відсотків. У подальшому, після реєстрації в Інтернет-банкінгу, з'ясувалось, що тіло кредиту не зменшувалось, внески до каси банку з призначенням дострокового погашення платежу не зараховувались в рахунок погашення кредиту. За цей час надмірно нараховані відсотки склали 11 тис. грн. Змінилась початкова сума заборгованості, яка на першому скрін-шоті становила 151 759 грн, а в новому варіанті - 153 052 грн 13 коп. Кошти, які не були зараховані на погашення кредиту, що знаходились на іншому рахунку, працівники банку самостійно перерахували на погашення кредитної заборгованості. Його наступні звернення про проведення перерахунку з урахуванням всіх сум платежів задоволено не було. Указані дії відповідача призвели до моральних та душевних страждань, додаткових витрат на візити до відділень банку, таким чином йому заподіяна моральна та майнова шкода. Крім того, ОСОБА_3 посилався на те, що передбачене у ч. 7 кредитного договору третейське застереження обмежує його право на звернення за захистом порушеного права до суду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просив визнати неправомірними дії відповідача із зарахування лише суми платежу на погашення кредиту за кредитним договором № 46022 за період з 02 грудня 2013 року до 25 жовтня 2014 року без зарахування суми дострокового погашення кредиту та нарахування відсотків; визнати неправомірними дії відповідача щодо зарахування коштів в розмірі 127 024 грн з невідомого йому рахунку на рахунок погашення кредитної заборгованості, дії з нарахування 11 092 грн 87 коп. - суми заборгованості з кредиту станом на 06 листопада 2014 року; зобов'язати відповідача провести перерахунок заборгованості за кредитним договором № 46022 відповідно до стану рахунку, наданому йому 24 липня 2014 року, враховуючи зміни щодо процедури здійснення погашення кредиту - написання заяви про часткове дострокове погашення кредиту та нарахованих процентів на єдиний рахунок № НОМЕР_1, з якого грошові кошти оплачували кредит та нараховані відсотки, не перебуваючи на транзитному рахунку та зобов'язати анулювати нараховану суму заборгованості за кредитом станом на 06 липня 2014 року - 11 092 грн 87 коп.; виплатити в якості морального відшкодування 7 тис. грн та 3 тис. грн майнових збитків; визнати недійсним третейське застереження, встановлене ч. 7 кредитного договору.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та задовольнити позов у частині визнання дій банку неправомірними, зобов'язання банку здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, ухвалюючи рішення, вважав недоведеними твердження ОСОБА_3 про те, що сплачені ним з 02 грудня 2013 року до 25 жовтня 2014 року кошти на погашення заборгованості за кредитним договором понад встановлені п. 2.5 кредитного договору суми щомісячного платежу в розмірі 3 447 грн відповідачем безпідставно зараховувались на транзитний рахунок, а не на єдиний рахунок № НОМЕР_1, що був відкритий у ПАТ «Дельта Банк», та, що вказані кошти безпідставно не зараховувались на дострокове погашення кредиту, а відповідні заяви працівники банку відмовлялись приймати. Доказів щодо письмових звернень позивача та відмови відповідача у прийнятті заяв про дострокове погашення кредиту до 31 липня 2014 року позивачем суду не надано, клопотань про витребування відповідних доказів не заявлено.

Таким чином, дії відповідача щодо зарахування сплачених позивачем коштів у рахунок погашення кредиту відповідають умовам кредитного договору.

Установлено, що 25 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Астра Банк» укладено кредитний договір № 46022, при сплаті за яким існувало два рахунки: поточний рахунок НОМЕР_2 (п. 2.6 кредитного договору) та рахунок, на який ПАТ «Астра Банк» зараховувало суми платежу у відповідних частинах з поточного рахунку з обліку заборгованості за кредитом та відсотками.

Відповідно до п. 2.9 кредитного договору позичальник має право здійснювати дострокове погашення заборгованості, в тому числі й часткове, лише шляхом перерахування грошових коштів на рахунок НОМЕР_2 з обов'язковим наданням кредитору заяви про дострокове погашення кредиту. Кредитор здійснює зарахування суми дострокового погашення кредиту на відповідний рахунок з обліку заборгованості за кредитом протягом двох робочих днів з дня подання позичальником заяви. При цьому здійснюється перерахунок розміру платежу, починаючи з останнього, а черговий платіж залишається незмінним і повинен сплачуватися позичальником в строки та розміри, встановлені п. 2.5 кредитного договору, до повного погашення заборгованості за цим договором.

Згідно з п. 2.10 кредитного договору кредитор не несе відповідальності за строки та умови перерахування грошових коштів, спрямованих позичальником на поповнення поточного рахунку, зазначеного в п. 2.6 цього договору, через інші організації та фінансові установи України.

Із 02 грудня 2013 року право вимоги за кредитним договором перейшло до ПАТ «Дельта Банк», при цьому додаткових угод щодо нових умов кредитування, погашення кредиту та відсотків, нового рахунку матеріали справи не містять.

Матеріали справи містять копії листів ПАТ «Дельта Банк» від 20 жовтня та від 11 листопада 2014 року, адресованих ОСОБА_3, в яких зазначено, що обслуговування кредитного договору здійснюється на тих же умовах, які були передані із ПАТ «Астра Банк». У цих листах вказано про конкретний розмір заборгованості станом на день надання відповідей.

Так, загальна сума заборгованості станом на 17 жовтня 2014 року становить 11 058 грн 43 коп., яка складається із: 10 886 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом, 171 грн 47 коп. - відсотки за користування кредитом. Станом на 17 жовтня 2014 року на рахунку № НОМЕР_1 обліковується 106 грн. Станом на 06 листопада 2014 року загальна сума заборгованості становить 11 092 грн 87 коп., яка складається із: 10 886 грн 96 коп. - заборгованість за кредитом, 185 грн 35 коп. - відсотки за користування кредитом, 20 грн 56 коп. - пеня.

Крім того, у листі від 20 жовтня 2014 року зазначено про те, що при достроковому погашенні заборгованості обов'язковим є надання заяви про таке погашення. У разі відсутності такої заяви сплачені кошти понад розміру щомісячного платежу обліковуються на відповідному рахунку. З метою здійснення дострокового погашення заборгованості без надання кожного разу заяви банком рекомендовано укласти додаткову угоду до кредитного договору № 46022.

Разом із тим доказів щодо письмових звернень позивача та відмови відповідача у прийнятті заяв про дострокове погашення кредиту до 31 липня 2014 року позивачем суду не надано, клопотань про витребування відповідних доказів не заявлено.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, підстав для скасування ухвалених ними рішень не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко