Справа № 369/899/17
Провадження № 4-с/369/40/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.,

при секретарі Кузьменко П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про визнання неправомірною та скасування постанови від 29.12.2016 року про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу ,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2017 року ОСОБА_1 звернувсь до суду зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови від 29.12.2016 року про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що на виконанні у Києво-Святошинському РВ ДВС ГТУЮ у Київській області з 11.11.2014 року по 25.09.2015 року перебувало виконавче провадження № 45407365 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.10.2014 року № 369/2890/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 28 960,32 грн.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 від 25.09.2015 року на підставі п.2 ст.47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв»язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення.

29.12.2016 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про скасування процесуального документу.

Однак з таким мотивуванням заявник не погоджується та постанову вважає незаконною та необґрунтованою.

Посилаючись на вищевикладене та норми законодавства заявник просив суд визнати неправомірною та скасувати постанову від 29.12.2016 року про скасування процесуального документу - постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.09.2015 року винесену старшим державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження № 45407365 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк».

В судове засідання представник заявника не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив провести розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином причини неявки суду не повідомляли.

Враховуючи вимоги ст.386 ЦПК України, відповідно до якої скарга розглядається судом у десятиденний строк, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників заявника та заінтересованих осіб.

Cуд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25.09.2015 року державним виконавцем Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №45407365 щодо виконання виконавчого листа №369/2890/14-ц, виданим Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» борг в сумі 28960,32 грн.

29.12.2016 року старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 враховуючи скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» про скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, в зв»язку не накладенням арешту на майно боржника, скасовано постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду обґрунтовується лише тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

За змістом ч. 2.ст. 83 Закону України « Про виконавче провадження « ( в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 388 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи матеріали скарги, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд прийшов до висновку, що в даному випадку оскаржувані дії державного виконавця, відповідали вимогам закону і були правомірними, спрямовані на виконання рішення суду, яке в цілому не було виконано, було поспішно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка в подальшому правомірно була скасована оскаржуваною постановою від 29.12.2016 року, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 383-389 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області, Старший державний виконавець Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", про визнання неправомірною та скасування постанови від 29.12.2016 року про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.Д. Усатов