ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2001/17
Провадження № 2-о/636/82/17
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Гуменного З.І., присяжних: Валковської М.В., Склярової Н.А., за участю секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , про визнання особи безвісно відсутньою,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім і вважати початком його безвісної відсутності 27 серпня 2014 року.

В обґрунтування позову заявник посилається на те, що її син ОСОБА_2 25.11.2013р. уклав контракт для проходження військової служби у Збройних силах України строком на 3 роки та його зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 , а 23.08.2014р. направлено у службове відрядження для участі у антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях з метою виконання службових обов`язків, де під час виконання завдання за призначенням він 27.08.2014р. пропав в районі населеного пункту Комсомольське Донецької області і до теперішнього часу його місце знаходження залишається невідомим. 13.09.2014р. наказом командира військової частини НОМЕР_1 її сина, який виконував завдання військової служби під час антитерористичної операції та перебував безпосередньо у районі АТО і протягом 15 діб про якого нічого не відомо, з 13.09.2014р. виключено зі списків особового складу частини і направлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 . Також 22.10.2014р. вона подавала заяву про його розшук до ГУ МВС України в Харківській області, відомості про що внесені до ЄРДР та порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 115 КК України, але прийняті міри будь-яких результатів не дали. 01.12.2014р. проведена молекулярна-генетична експертиза з метою виявлення родинних зв`язків із загиблими, виявленими у зоні проведення АТО, яка до теперішнього часу не дала будь-якого результату. За повідомленням управління по роботі з особовим складом Командування Сухопутних військ Збройних Сил України місцезнаходження її сина ОСОБА_2 залишається невідомим, офіційна інформація щодо його загибелі, захоплення та утримання представниками незаконних збройних формувань відсутня, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду для встановлення юридичного статусу її сина ОСОБА_2 безвісно відсутнім, так як невизначеність статусу її сина обмежує в реалізації прав членів родини, які гарантуються законодавством.

В судове засідання заявник не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представники військових частин в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню як така, що знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв Харківської області народився ОСОБА_2 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

З 25.11.2013р. військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_2 зарахований наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2013р. № 98-К для проходження військової служби за контрактом протягом 3 років, призначений на посаду кулеметника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 4 механізованої роти 2 механізованого батальйону, який прибув з Чугуївського ОРВК Харківської області, зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу № 272 від 25.11.2013р. (а.с. 9).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 177 від 23.08.2014р., вибув у службове відрядження до складу сил та засобів сектора «Б», які залучаються для участі в Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань (для участі в АТО) з 23 серпня 2014 року військовослужбовець військової служби за контрактом старший солдат ОСОБА_2 , 1994 року народження, який перебуває у Збройних Силах України з листопада 2013 року (а.с. 10).

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 201 від 13.09.2014р., старший солдат ОСОБА_2 , який виконував завдання військової служби під час антитерористичної операції та перебував безпосередньо в районі АТО та протягом 15 дів про якого нічого не відомо, відповідно до пункту 1.16 розділу ІІІ Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України від 26.05.2014р. № 333, з 13 вересня 2014 року виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення та направлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (а.с. 11).

22.10.2014р. ОСОБА_1 подана заява до Головного управління МВС України в Харківській області про відсутність зв`язку з 27.08.2014р. з сином ОСОБА_2 , 1994 року народження, який був військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_1 92 механізованої бригади та згідно наказу № 177 від 23.08.2014р. був залучений для участі в Антитерористичної операції та знаходився на території Донецької та Луганської областей, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2014р. за № 0000957, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000957 (а.с. 12). За постановою слідчого ОВС СУ ГУМВС України в Харківській області від 22.10.2014р. по кримінальному провадженню № 0000957, внесеному до ЄРДР 22.10.2014р., призначена судова молекулярна-генетична експертиза з метою встановлення ДНК - профілю зниклого ОСОБА_2 , в результаті якої встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію матері ОСОБА_2 - ОСОБА_1 (а.с. 13-16).

Згідно повідомлення Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 04.12.2014р. № 19/20-9428, при перевірці ДНК-профілю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлений в ході проведення молекулярно-генетичної експертизи ДНДЕКЦ МВС України від 2014р. № 20-190 у кримінальному провадженню від 22.10.2014р.ю № 0000957, який поміщено та перевірено за центральним обліком генетичних ознак людини, що ведеться у ДНДЕКЦ МВС України, станом на 03.12.2014р. збігів щодо ймовірності спорідненості ОСОБА_1 з особою, останки якої виявлені у зоні проведення АТО не встановлено (а.с. 18). Також у повідомленні зазначено, що у разі встановлення збігу буде повідомлено додатково.

За подальшим звернення заявника ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , де проходив військову службу її син ОСОБА_2 , повідомлено, що старший солдат ОСОБА_2 пропав 27.08.2014р. в районі населеного пункту Комсомольське Донецької області під час виконання завдань за призначенням в районі проведення антитерористичної операції і його місце знаходження невідоме, офіційна інформація щодо його загибелі, захоплення та утримання представниками незаконних збройних формувань відсутня (а.с. 20-23). Також у листах зазначено, що Міністерством оборони України у взаємодії зі Службою безпеки України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, із залученням громадських та волонтерських організацій вживаються всі можливі заходи, спрямовані на розшук осіб, які рахуються безвісно відсутніми.

За вимогою заявника ОСОБА_1 військовою частиною польова пошта НОМЕР_4 видана довідка № 4/4119 від 01.12.2015р. про те, що старший солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині ПП НОМЕР_4 та на даний час вважається безвісно відсутнім (а.с. 24).

Здійснюючи оцінку правовідносин у даній справі, суд виходить з наступного.

За приписом статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 3 частини 2 статті 234 та главою 4 розділу IV ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Згідно зі ст. 246 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

З доданих до заяви документів вбачається, що заявник ОСОБА_1 та особа, відносно якої подана заява про визнання її безвісно відсутньою, зареєстровані у м. Чугуєві Харківської області, про що свідчить відмітка у їх паспортах про місце реєстрації (а.с. 5, 7).

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнання фізичну особу безвісно відсутньою або оголошення її померлою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставин, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу пропускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Визнання фізичної особи безвісно відсутньою здійснюється за судовим рішенням на підставі встановлення кількох юридичних фактів:

1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу;

2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами;

3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи. Порядок обчислення зазначеного строку залежить від того, чи можливо встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи. Якщо такий день можна встановити (отримання листа; телефонна розмова; від`їзд з місця постійного або тимчасового проживання тощо), початок перебігу річного строку починається з дня, наступного за днем одержання таких відомостей (ст. 253 ЦК). У випадку можливості встановити місяць одержання останніх відомостей про зниклу особу, річний строк починається з першого числа наступного місяця. Якщо і місяць залишається невідомим, цей строк починає спливати з 1 січня наступного року.

Однак, наявність цих обставин є недостатньою для визнання особи безвісно відсутньою. Необхідно також, аби місце перебування особи неможливо було установити за допомогою застосування заходів для встановлення місце знаходження цієї особи зацікавленими особами та державними органами.

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 61 ЦПК України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Оскільки відомості про місцезнаходження ОСОБА_2 невідоме, за місцем реєстрації він не з`являвся, тому у суду наявні підстави для визнання даної особи безвісно відсутньою з роз`ясненням заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про визнання її безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою.

Задоволення заяви про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім необхідно заявникові для встановлення юридичного статусу безвісно відсутнім, що обмежує в реалізації прав членів родини, які гарантуються законодавством, а саме: право членів родини військовослужбовців, які визнані безвісно відсутніми, на отримання грошового забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення в розмірах, що встановлені військовослужбовцю на день його безвісної відсутності.

За загальними положеннями ЦПК України, обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини, встановлені судом факти та досліджені докази, у тому числі наданий висновок експерта та письмові листи військової частини, де проходив службу ОСОБА_2 , у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та наданими письмовими доказами, стосовно того, що її син ОСОБА_2 під час виконання завдання військової служби за призначенням 27.08.2014р. зник в районі населеного пункту Комсомольське Донецької області і до теперішнього часу його місце знаходження залишається невідомим.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання її сина ОСОБА_2 безвісно відсутнім ґрунтується на законі і підлягає задоволенню, тому її сина ОСОБА_2 слід визнати безвісно відсутнім в районі населеного пункту Комсомольське Донецької області з 27.08.2014 року.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 11, 208, 209, 210, 212, 213, 215, 218, 236-241 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: військова частина НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 , про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв, Харківської області, останнє місце проживання АДРЕСА_1 , - безвісно відсутнім з 27 серпня 2014 року.

Роз`яснити заінтересованим особам зміст ст. 45 ЦК України, згідно з якою, якщо фізична особа, що була визнана безвісно відсутньою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Управління соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя
Присяжні -