Справа № 355/1424/16-ц
Провадження № 2/355/36/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Баришівський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Литвиненко О.Л.

секретаря Лунгул Т.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

за участю представника третіх осіб ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, Дернівська сільська рада Баришівського району Київської області про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності.

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що у відповідності до рішення Баришівського районного суду Київської області та витягу про реєстрацію нерухомого майна ОСОБА_4 є власником 6/12 частини садибного (індивідуального) житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області. З 2015 року ОСОБА_5 постійно нищить спадкове майно, а саме подвір»я та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області. Відповідач перешкоджає позивачу вільно користуватись спільним будинком. Позивач ОСОБА_4 неодноразово пропонував відповідачу по справі придбати його частку у спільному майні, враховуючи , що ОСОБА_5 забезпечений житлом, але відповіда категорично не погоджується на дану пропозицію. Відповідач постійно влаштовує сварки та погрожує відібранням всього будинку. Оскільки загальна площа будинку становить 107,3 кв.м., а житлова 56,8 кв.м., а тому на 1/3 частину припадає 18,9 кв.м. житлової площі, що на думку позивача свідчить про не значимість частини спільного володіння та користування майна відповідача і вбачає необхідність припинення права власності відповідача ОСОБА_5 на його 1/3 частину спірного домоволодіння. Вважає, що таке припинення права власності не зашкодить інтересам відповідача, так як він забезпечений житлом в м. Києві. В заявленому позові просить суд припинити право власності відповідача ОСОБА_5 на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлений позов в повному обсязі та пояснив суду, що з 2013 року в нього з братом ОСОБА_5 склались погані відносини. Постійно виникають сварки та непорозуміння. Позивач ОСОБА_4 фактично є власником 1/2 частки житлового будинку по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області, тоді як відповідачу ОСОБА_5 належить 1/3 частка вказаного будинку. Відповідач має квартиру в м. Києві. З 2015 року позивач постійно проживає у спірному будинку, з вересня 2016 року він там зареєстрований. Вважає, що підставами для позбавлення відповідача ОСОБА_5 права користування житловим будинком є те, що відповідач там не проживає, перешкоджає позивачу вільно користуватися будинком. Позивач має намір виплатити відповідачу компенсацію вартості його частини будинку в розмірі 56 тисяч гривень. Просив суд позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила суду, що позивач є власником 1/3 та 1/6 частки житлового будинку по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області. Останні два роки позивач постійно проживає в даному будинку. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 склались погані відносини. Часто виникають сварки. Через їхні складні відносини спільне проживання сторін не можливе. Компенсація вартості 1/3 частки будинку становить 56805 гривень 50 копійок. Позивач на даний час коштів на депозитний рахунок суду не вніс. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнала та пояснила суду, що відповідачу належить 1/3 частка житлового будинку по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області. Квартира в м. Києві, на яку позивач посилається, відповідачу не належить, крім того вона не приватизована. Іншими співвласниками є позивач та треті особи. Відсутні підстави для позбавлення відповідача права власності на 1/3 частку вказаного житлового будинку. Крім того, позивач не вніс на депозитний рахунок суду кошти за 1/3 частку будинку. ОСОБА_5 також пропонував позивачу викупити його частку спірному будинку. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третіх осіб ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти позову та пояснила суду, що ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 є власниками по 1/9 частині житлового будинку по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області. Позивач не вніс на депозитний рахунок суду кошти за 1/3 частку будинку. Вважає, що позивач не довів, що припинення права на 1/3 частку відповідача не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Просила суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області у судове засідання не зявився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від сільського голови надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника третьої особи по справі.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третіх осіб, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 є співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області.

ОСОБА_4 належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 08.12.1990 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2780, згідно якого спадкоємцем за зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, померлої 15.08.1981 року є ОСОБА_4, який успадкував 1/3 частину спадкового житлового будинку в с. Дернівка Баришівського району Київської області. Спір щодо спадкового майна , яке залишилось після смерті ОСОБА_10 , який виник між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та неповнолітньою ОСОБА_7 на даний час не вирішений, розгляд справи знаходиться на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суд не приймає як доказ у справі інформаційну довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 66616476 від 25.08.2016 року, згідно якої ОСОБА_4 належить 6/12 (тобто 1/2 частки) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області, оскільки рішення Баришівського районного суду Київської області від 03.08.2016 року на підставі якого проводилась державна реєстрація права власності скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 01.03.2017 року.

ОСОБА_5 належить 1/3 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24.11.1990 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2691, згідно якого спадкоємцем за зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, померлої 15.08.1981 року є ОСОБА_5, який успадкував 1/3 частину спадкового житлового будинку в с. Дернівка Баришівського району Київської області.

ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7 на момент розгляду справи не оформили частки на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області, які вони успадкували після смерті ОСОБА_10. Спір щодо часток у спадковому майні , яке залишилось після смерті ОСОБА_10 , який виник між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та неповнолітньою ОСОБА_7 на даний час не вирішений, розгляд справи знаходиться на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_4 посилалися на те, що частка відповідача ОСОБА_5 в спільному майні є незначною, спільне користування майном є неможливим, так як між ними існують неприязні відносини, а припинення права власності відповідача на частку у житловому будинку не завдасть останньому істотної шкоди.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Зі змісту цієї норми закону вбачається, що припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Питання чи є частка незначною, підлягає вирішенню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, також має робитись у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Відповідно до змісту вказаної статті для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-81цс11 від 16 січня 2012 року.

Крім того, при застосування статті 365 ЦК України, зокрема, пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спору про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників (правова позиція, висловлена ВСУ при розгляді справи № 6-68цс14).

Згідно копії довідки Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 208 КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києві № 652 від 24.04.2013 року ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в неприватизованій квартирі АДРЕСА_1. Представник відповідача також підтвердила, що ОСОБА_5 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак у квартирі, яка на даний час не приватизована, іншого майна крім 1/3 частки спільного домоволодіння у відповідача не має.

Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України, з обов'язковою умовою, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника і членам його сім'ї, та попереднє внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

На момент розгляду справи судом встановлено, що позивачу ОСОБА_4 та відповідачу ОСОБА_5 кожному належить по 1/3 частці житлового будинку по вул. Гайова (Чубаря), 8 в селі Дернівка Баришівського району Київської області, які вони успадкували після смерті ОСОБА_9. Частка позивача у спадковому майні, яке залишилось після смерті ОСОБА_10 на даний час не визначена, оскільки спір, який виник між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та неповнолітньою ОСОБА_7 не вирішений, розгляд справи знаходиться на розгляді у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Неможливість спільного володіння та користування майном як підстава припинення права на частку у спільному майні обґрунтовується позивачем наявністю неприязних відносин між ним та відповідачем, що перешкоджають у повному здійсненні ним прав володіння та користування майном. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами у справі дійсно склалися неприязні стосунки. Однак, ОСОБА_4, вказуючи на неможливість спільного користування майном, не надав доказів того, що спільне користування спірною житловим будинокм неможливе з вини відповідача ОСОБА_5. Надані суду висновки поліцейських Баришівського ВП Переяслав Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області не підтверджують вину відповідача ОСОБА_5 у неможливості користування житловим будинком позивачем ОСОБА_4.

Надані позивачем докази не можуть свідчити про незначний розмір частки відповідача, який на даний час дорівнює розміру частки позивача, про неподільність житлового будинку, оскільки встановлення можливості чи неможливості поділу будинку в натурі потребує спеціальних знань у галузі будівництва та про неможливість спільного володіння і користування майном.

Суду не надано доказів того, що припинення права власності відповідача не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ч. 2 ст.365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Невиконання позивачем цієї умови є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Крім того, позивачем ОСОБА_4 на момент розгляду справи не було внесено на депозитний рахунок Баришівського районного суду Київської області грошові кошти в рахунок компенсації вартості належної відповідачу ОСОБА_5 1/3 частки вищевказаного житлового будинку.

Суд вважає, що позивачем не доведено підстав, за наявності яких відповідно до ст. 365 ЦК України право на частку у спільному майні за вимогою іншого співвласника може бути припинено, а відтак суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позову.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_6, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, Дернівська сільська рада Баришівського району Київської області про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності.

Встановлені судом обставини підтверджуються:

-показами свідка ОСОБА_11, яка в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно виникають сварки, в будинку вул. Гайова, 8 в с. Дернівка Баришівського району Київської області постійно ніхто із сторін не проживає;

-копією паспорту ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії СН № 967847;

-копією ідентифікаційного номера ОСОБА_4 Г.В.№ НОМЕР_1;

-копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Гайова, 8 в с. Дернівка Баришівського району Київської області;

-копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 08.12.1990 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2780, згідно якого спадкоємцем за зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, померлої 15.08.1981 року є ОСОБА_4, який успадкував 1/3 частину спадкового житлового будинку в с. Дернівка Баришівського району Київської області;

-копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 24.11.1990 року державним нотаріусом Баришівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 2691, згідно якого спадкоємцем за зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9, померлої 15.08.1981 року є ОСОБА_5, який успадкував 1/3 частину спадкового житлового будинку в с. Дернівка Баришівського району Київської області;

-копією довідки Житлової ремонтно-експлуатаційної організації № 208 КП по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києві № 652 від 24.04.2013 року про те, що ОСОБА_5 зареєстрований та проживає в неприватизованій квартирі АДРЕСА_1;

-копією ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.10.2016 року, згідно якої відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до дЕрнівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_6 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7Р, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно в спадок;

-копією рішення Апеляційного суду Київської області від 01.03.2017 року, згідно якого скасовано рішення Баришівського районного суду Київської області від 03.08.2016 року та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Дернівської сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно;

-іншими матеріалами справи.

За даних обставин заявлений позов не підлягає до задоволення .

Керуючись 15, 30, 62, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст. ст. 16, 319, 356, 365 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_6, ОСОБА_6 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_7, Дернівська сільська рада Баришівського району Київської області про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_14