Справа № 450/3626/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3004/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Копняк С.М. і Савуляк Р.В.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 представника відповідачів ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6-ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Пустомитівського нотаріального округу Львівської області Вегера Наталія Богданівна, ОСОБА_6, який діє в інтересах малолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_12 про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_8. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Стверджує, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 є зацікавленими у результатах розгляду справи, оскільки перебувають у певній залежності від ОСОБА_15, яка підписувала замість ОСОБА_16 заповіт, складений в інтересах відповідача. Окрім цього, вважає, що станом на 11.00. год. 21.11.2014 року ОСОБА_16 не усвідомлював значення своїх дій. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_16 батько позивача по справі ОСОБА_8

За життя ОСОБА_16, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, склав заповіт посвідчений 21.11.2014 року приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Вегерою Н.І. , згідно яким все своє майно заповів своїм внукам : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Експертами комунального закладу Львівської обласної психіатричної лікарні проведено судово - психіатричну експертизу за результатами якої 27.01.2016 року складено висновок № 45 про неможливість оцінити психічний стан ОСОБА_16 станом на час посвідчення оскаржуваного заповіту.

З метою усунення суперечностей, які виникли в процесі дослідження висновку судово - психіатричної експертизи №45, судом першої інстанції було допитано експерта ОСОБА_18, який пояснив, що аналізуючи матеріали цивільної справи, медичну документацію встановлено, що ОСОБА_16 впродовж життя хворів різними соматичними захворюваннями. в жовтні 2014 року йому було діагностовано рак ректосигмоїдного відділу товстого кишківника з метастазами в печінку. Онкологічні захворювання, при раковій інтоксикації, можуть супроводжуватися кількісними та якісними розладами свідомості. У всіх випадках виїзду швидкої допомоги описані астенічні стани, при яких з точки зору експертної оцінки особа може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, лише 21.11.2014 року описано елементи органічних деліріозних розладів свідомості, при яких особа не здатна усвідомлювати свої дії. Аналізуючи карту виїзду швидкої допомоги 21.11.2014 року встановлено, що виїзд здійснено в проміжку з 10.35 год. по 11.53 год. Після наданої допомоги хворий заснув. Хворому введено розчин сібазону, після введення якого ознаки делірію переважно послаблюються або зникають взагалі. В подальшому під час наступних виїздів карет швидкої допомоги жодних органічних деліріозних розладів свідомості не вказано. Тому оцінити глибину психічних розладів безпосередньо в момент підписання правочину не виявляється можливим.

Також встановлено, що у зв'язку з хворобою та похилим віком заповідача ОСОБА_16 у відповідності до п. 1, 2 глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року оскаржуваний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Вегера Н.Б. за місцем проживання заповідача за адресою : АДРЕСА_1 про що зазначено в заповіті.

З метою встановлення об'єктивних обставин справи, щодо усвідомлення заповідачем значення своїх дій та вільності волевиявлення судом першої інстанції було допитано в якості свідків осіб які, були присутні при посвідченні та підписанні заповіту - ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, яка за дорученням заповідача за нього підписувалась.

Допитана судом ОСОБА_15 вказала, що 21.11.2014 року за проханням заповідача ОСОБА_16 у зв'язку з його похилим віком та хворобою, у його та нотаріуса присутності, та присутності двох свідків підписала текст заповіту. Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем ОСОБА_16 значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало.

Допитана судом ОСОБА_13 вказала, що 21.11.2014 року за проханням заповідача ОСОБА_16 була свідком під час посвідчення приватним нотаріусом Вегера Н.Б. 21.11.2014 року складеного ОСОБА_16 та підписаним за його дорученням ОСОБА_15 заповітом, який нею був прочитаний вголос та власноручно підписаний. Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем ОСОБА_16 значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало.

Допитана судом ОСОБА_14, вказала, що 21.11.2014 року за проханням заповідача ОСОБА_16 була свідком під час посвідчення приватним нотаріусом Вегера Н.Б. 21.11.2014 року складеного ОСОБА_16 та підписаним за його дорученням ОСОБА_15 заповітом, який нею був прочитаний вголос та власноручно підписаний Перед складанням та посвідченням заповіту нотаріусом перевірялась дієздатність заповідача, вільність волевиявлення та проводилась розмова щодо роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії. Під час складання та посвідчення заповіту жодних сумнівів щодо усвідомлення заповідачем ОСОБА_16 значення своїх дій та вільності волевиявлення не виникало.

Допитана в якості свідка медсестра швидкої допомоги ОСОБА_19, яка пояснила, що 21.11.2014 року здійснювала виїзд за місцем проживання ОСОБА_16 де йому було введено розчин сібазону, який послабив біль, однак не впливає на розлад свідомості. Після введення препарату ОСОБА_16 заснув. Жодних ознак щодо не усвідомленням ОСОБА_16 значення своїх дій під час огляду нею не вбачалось.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_8, суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено, а судом не встановлено жодних підстав передбачених ст.ст 215, 225 ЦК України, які б вказували про недійсність оскаржуваного заповіту в момент його укладення.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ст.1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Стаття 1235 Цивільного кодексу України визначає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що у зв'язку з хворобою та похилим віком заповідача ОСОБА_16 у відповідності до п. 1, 2 Глави 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року оскаржуваний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Вегера Н.Б. за місцем проживання заповідача за адресою: АДРЕСА_1 про що зазначено в заповіті.

На підставі ч. 4 статті 207, статтей 1247, 1248 ЦК України, заповіт на прохання заповідача записано з його слів за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (комп'ютера) нотаріусом та у зв'язку з хворобою за дорученням заповідача у його присутності заповіт підписано громадянкою України ОСОБА_15.

Відповідно до Розділу II глави 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року на бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка.

Відповідно до вимог ст. 1253 ЦК України заповіт посвідчений в присутності обраних особисто заповідачем, свідками: ОСОБА_13 та ОСОБА_14, які прочитали вголос заповіт і власноручно підписались.

Частиною 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не підтверджені належними та допустимими доказами, в зв"язку з чим такі слід вважати лише його припущеннями.

Колегія суддів вважає, що померлий ОСОБА_16 скориставшись своїм законним правом, склав оскаржуваний заповіт.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що ОСОБА_16 в момент складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій і такий заповіт не відповідав його дійсній волі і був сфальсифікований ОСОБА_15 та складений на користь її дітей.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, у зв"язку з чим в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_8 слід відмовити, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: С.М. Копняк

Р.В. Савуляк