У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося із вказаним вище позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи його тим, що 26 вересня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надає відповідачеві кредит у розмірі 13 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач вказані зобов'язання виконав, відповідач скористався кредитним лімітом, але станом на 12 червня 2016 року останній не виконує належним чином свої зобов'язання згідно вказаного Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 23 535,39 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» (р/р № 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 вересня 2007 року станом на 12 червня 2016 року на загальну суму 22 586,87 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 вересня 2007 року станом на 12 червня 2016 року у розмірі 750 грн нарахованих штрафів та 198,52 грн штрафу (процентової складової) відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Разом з тим, заявник подала касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте до касаційної скарги нею додано клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами виникли договірні правовідносини, які відповідачем не виконувались належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підлягає стягненню з останнього на користь позивача у розмірі 22 586,87 грн.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 30 листопада 2016 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 12 січня 2017 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова