Ухвала

іменем україни

15 травня 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргуОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області

від 5 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зміну порядку користування житловим будинком та вселення,

встановив:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідачі є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1

Рішенням Харківського районного суду Харківської області

від 14 березня 1996 року між співвласниками було встановлено порядок користування житловим будинком та надвірними будівлями відповідно до частки кожного у праві власності на спільне майно. На час ухвалення рішення вона не мала наміру проживати у належній їй частці, тому житловим будинком, відповідно до визначеного порядку, не користувалася. На теперішній час, у зв'язку із певними переобладнаннями будинку, які були здійснені ОСОБА_2 площа приміщень у житловому будинку змінилася. Позивач зазначала, що вона не має змоги проживати у спірному житловому будинку, оскільки він зайнятий відповідачами.

Ураховуючи наведене та уточнення позовної заяви, просила визначити наступний порядок користування житловим будинком літ. «А-1» по

АДРЕСА_2 виділити ОСОБА_3 на її 123/600 часток права власності наступні приміщення:№ 2-5 кухня площею 6,60 кв. м; приміщення № 2-4 житлова кімната площею 6,60 кв. м, зобов'язати ОСОБА_3 закласти дверні отвори з приміщення № 2-5 до приміщення № 2-6; з приміщення № 2-6 до приміщення № 2-4; зобов'язати ОСОБА_3 облаштувати дверний отвір з приміщення № 2-5 до приміщення № 2-4;

виділити у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_4 наступні приміщення: № 1-7 житлова кімната площею 9,60 кв. м, № 1-3 кухня площею 10,50 кв. м, № 1-2 коридор площею 5,30 кв. м, № 2-6 житлова кімната площею 8,80 кв. м, № 2-1 житлова кімната площею 6,50 кв. м, № І веранда площею 13,30 кв. м, зобов'язати відповідачів облаштувати дверний отвір між приміщеннями № І та №2-1; приміщення № II тамбур площею 4,30 кв. м залишити у загальному користуванні; надвірні споруди сарай літ. «Б», вбиральня літ. «У», колонка літ. «К», огорожі №1,2. Залишити у загальному користуванні сарай літ. «В», погріб літ. «Г» залишити у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Також, просила вселити ОСОБА_3 у вказаний житловий будинок.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області

від 30 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 5 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Вселено ОСОБА_3 у житловий будинок по АДРЕСА_1

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За положеннями ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За приписами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні

Ухвалюючи рішення про вселення ОСОБА_3 у спірний будинок, апеляційний суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким дав оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України, встановив фактичні обставини справи, прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_3, як власник 123/600 частин спірного будинку в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування своїм майном має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом вселення.

Із матеріалів касаційної скарги, ухвалених у справі судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

ВідмовитиОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про зміну порядку користування житловим будинком та вселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька