Справа № 727/7220/15-ц
Провадження № 2/727/104/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

Головуючого судді - Літвінової О.Г..

При секретарі - Чорней І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 08.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 2508/0808/55-008, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних на строк до 08.08.2018 року. В частині надання кредитних коштів Банк свої зобовязання виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за Договором іпотеки №2508/0808/55-008-Z-1 від 08.08.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під номером один (№ 1), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вулиця Оренбурська, 16, яка належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право спільної часткової власності Чернівецького обласного БТІ записаного в реєстрі за № 7884 та зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 230020,87 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 783 215458,80 грн.; сума заборгованості за відсотками 14535,07 грн.

Позивач вважає, що через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, позивач набув право для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем право власності на предмет іпотеки. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання викладені обставини в позовній заяві підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. В подальші судові засідання представник позивача не з?явилась, просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, відомостей про поважність прични неявки суду не надали. Подали до суду заперечення проти позову, провили відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що що 08.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство «Сведбанк») та ОСОБА_3, був укладений кредитний договір № 2508/0808/55-008, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000,00 дол. США з розрахунку 12,5 % річних на строк до 08.08.2018 року. В частині надання кредитних коштів Банк свої зобовязання виконав, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені кредитним договором.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором іпотекодавці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за Договором іпотеки №2508/0808/55-008-Z-1 від 08.08.2008 року передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру під номером один (№ 1), що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вулиця Оренбурська, 16, яка належить Іпотекодавцям на підставі Свідоцтва про право спільної часткової власності Чернівецького обласного БТІ записаного в реєстрі за № 7884 та зареєстрованого в Реєстрі права власності на нерухоме майно.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобовязань згідно умов кредитного договору. Однак зобовязання не виконані, у звязку з чим, станом на 28.07.2015 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 230020,87 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 783 215458,80 грн.; сума заборгованості за відсотками 14535,07 грн.

Позивач вважає, що через неналежне виконання зобов'язань, забезпечених іпотекою, позивач набув право для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за позивачем право власності на предмет іпотеки. Враховуючи вищевикладене, просив позов задовольнити.

25.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ«Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обовязків нового кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобовязань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Частною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності. Суд також можу захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно о ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.36 ЗУ «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне відповідне застереження в іпотечному договорі, встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону. Право іпотеко держателя від свого імені продавати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку», правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності.

Порядок реєстрації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 цього Закону, якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише в ст. 335,376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів ( ч.1 ст. 328 цього Кодексу).

Аналіз положень ст. 33,36,37,39 Закону України « Про іпотеку», ст. 328,335,376,392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий ( на підставі рішення суду) та два позасудові ( на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотеко держателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотеко держателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотеко держателю права власності, є правовою підставою для реалізації права власності іпотеко держателя на нерухоме майно ( ч.1 ст.37 ЗУ « Про іпотеку).

Положеннями п.39 Постанови пленуму ВСУ №5 від 30.04.2012 року, передбачається, що «...суди мають виходити з того, що не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду. В разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі, іпотекодержатель на підставі частини другої статті 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.»

Саме така позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 522/12701/14-ц.

П.п. 12.2.1 Договору іпотеки № 2508/0808/55-008-Z-1 від 08.08.2008 року встановлено, що визнання права власності за іпотеко держателем є саме позасудовим порядком вирішення спору.

За таких обставин, враховуючи правову позиція Верховного Суду України, аналіз правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягають.

Керуючись положеннями Кредитного договору, Договору іпотеки ст. 526, 530, 536, 575, 589, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. 35, 41, глава V ЗУ «Про іпотеку, ст.ст. 3-4, 10-11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства»Дельта Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі майна у власність іпотеко держателя відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ О.Г.Літвінова