АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/589/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013» на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013», третя особа: державний реєстратор Чорнобаївської районної державної адміністрації, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди,

в с т а н о в и л а :

ТОВ «Силікат-1» звернулося до суду з даним позовом, яким просило, після послідуючого уточнення, визнати недійсним договір оренди землі, укладений 03.06.2013 між ОСОБА_6 та ТОВ «Зелена Нива 2013», скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського РУЮ Черкаської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Зелена Нива 2013» на підставі цього договору оренди землі.

В обґрунтування вказано на те, що 11.03.2004 між ТОВ «Силікат-1», як орендарем, та ОСОБА_6, як орендодавцем, укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,47 га, строком на 10 років, який зареєстровано у Чорнобаївському районному відділенні Черкаської філії Центру ДЗК у 2004 році. Позивач скористався переважним правом на укладання договору оренди землі на новий строк та 20.12.2012 уклав з ОСОБА_6 угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, продовживши його дію ще на 10 років.

Одночасно 03.06.2013 ОСОБА_6, як орендодавець, та ТОВ «Зелена нива 2013», як орендар, уклали договір оренди щодо цієї ж земельної ділянки, який зареєстрований 27.02.2014 Чорнобаївським РУЮ Черкаської області.

Позивач вважає, що цей договір оренди землі є недійсним, а дії ТОВ «Зелена Нива 2013» порушують переважне право позивача на укладання договору оренди землі на новий строк, оскільки спірний договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, так як його укладено до закінчення строку дії попереднього договору та він не містить істотної умови кадастрового номеру земельної ділянки. Крім того, позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою і після закінчення строку дії договору та протягом одного місяця після закінчення строку цього договору орендодавець не зверталася до позивача із запереченнями в поновленні орендних відносин. З цих підстав позивач вважає, що договір оренди, укладений ним, був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах на підставі ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі».

26.02.2014 реєстраційною службою на підставі спірного договору оренди землі прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди на спірну земельну ділянку за ТОВ «Зелена Нива 2013».

Вказані обставини стали підставами для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14.12.2016 позов задоволено та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:3341, укладений 03.06.2013 між ТОВ «Зелена Нива 2013» () та ОСОБА_6; скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Чорнобаївського РУЮ Черкаської області від 26.02.2014 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ТОВ «Зелена Нива 2013» (), прийняте про реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:3341; стягнуто з ТОВ «Зелена Нива 2013» () та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Силікат-1» витрати по оплаті судового збору по 1378,00 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ТОВ «Зелена Нива 2013» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказує на те, що у позивача було відсутнє право оренди землі, оскільки його належним чином не оформлено (не зареєстровано), отже це право не може бути захищене судом. Позивач не вносив до державного реєстру речових прав на нерухому майно відомості відносно строку дії його права оренди згідно договору про продовження строків оренди землі. Позивач не надав доказів продовження використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди землі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що спірний договір оренди землі та його державна реєстрація порушують переважне право позивача, як орендаря, на продовження строків оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що на підставі відповідного державного акта ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4677 га, розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, кадастровий номер :04:000:3341.

11.03.2004 між ТОВ «Силікат-1», як орендарем, та ОСОБА_6, як орендодавцем, укладено договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_6 передала в оренду позивачу вищевказану земельну ділянку строком на 10 років. Згідно акта прийому-передачі земельної ділянки від 11.03.2004 ОСОБА_6 передала, а ТОВ «Силікат-1» прийняло земельну ділянку за договором оренди. Вказаний договір оренди землі пройшов державну реєстрацію у встановленому законодавством порядку та 01.04.2004 зареєстрований за №659 у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок районного відділу Черкаської регіональної філії Центру ДЗК.

По закінченню строку дії цього договору позивач скористався переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, передбаченим абз.7 п.2.3 договору та ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», та 20.11.2012 уклав з ОСОБА_6 угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі, п.8 якої передбачено, що договір укладено на 10 років, про внесення змін до діючого договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Одночасно, в період дії вказаного вище договору оренди землі з ТОВ «Силікат-1», 03.06.2013 ОСОБА_6, як орендодавець, уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки з іншою юридичною особою - ТОВ «Зелена Нива 2013», як орендарем, який зареєстровано 26.02.2014 державним реєстратором реєстраційної служби Чорнобаївського РУЮ Черкаської області.

Колегія суддів враховує, що у матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання умов договору оренди землі ТОВ «Силікат-1».

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір (зокрема його частина) може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 631 ЦК України встановлено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору.

Чинність цього Договору припиняється внаслідок, зокрема, - закінчення строку, на який його було укладено, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду.

Приписи статті 629 ЦК України визначають, що договір є обовязковим для виконання сторонами. У силу вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону та договору. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом з достовірністю встановлено, та не оспорюється сторонами, що під час дії попереднього договору оренди землі було укладеного новий договір оренди землі щодо однієї і тієї ж земельної ділянки.

Крім того, ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 ЗК України).

Частиною 1 статті 27 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

У частинах першій-п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Фактично існують два випадки пролонгації договору оренди.

Для застосування ч.1 ст.33 ЗУ «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди, а саме у випадку, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, буде порушеним у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Саме такий висновок зроблений ВСУ у правовій позиції у справі №6-146цс16, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для судів.

Отже, з урахуванням викладених вище фактичних обставин справи, норм законодавства та правового висновку ВСУ, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог у даній справі про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, оскільки цей договір порушує переважне право позивача на продовження оренди землі та є укладеним під час дії попереднього договору оренди землі.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що у позивача відсутнє право оренди землі, оскільки його договір оренди не було зареєстровано, виходячи з того, що на час державної реєстрації договору оренди землі, а саме 11.03.2004, діяв Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 №174, за яким така реєстрація здійснювалась структурними підрозділами центру державного земельного кадастру при Держкомземі України. Вказаний нормативний акт втратив чинність тільки 07.07.2012 відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України. Відповідно до цього нормативного акту і була проведена державна реєстрація договору оренди, про що на ньому наявна відповідна відмітка.

Згідно ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухомість майна, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що позивач не надав доказів продовження використання земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди землі, оскільки земельна ділянка оброблялася - вносилися мінеральні добрива та було здійснене незавершене сільськогосподарське виробництво, що підтверджується довідкою про використання землі та листом від 16.09.2014. Зокрема, лист позивача ТОВ «Силікат-1» від 16.09.2014 №212, адресований директору ТОВ «Зелена Нива 2013», з вимогою про термінове звільнення земельних ділянок, також вказує на ту обставину, що ТОВ «Силікат-1» дійсно проводилися роботи по завершенню виробництва на полях після закінчення дії договору, так, як встановлено судом, у листі крім вимоги не перешкоджати ТОВ «Силікат-1» у використанні земельних ділянок, йшла мова про несплату на їх користь вартості незавершеного виробництва.

Також колегія суддів оцінює критично апеляційні доводи про те, що ТОВ «Силікат-1» не зареєстровано факт продовження строку дії договору оренди землі, оскільки в силу ч.3 ст.215 ЦК України оспорювати правочин має право його сторона або інша заінтересована особа, однак у даному випадку апелянт, який не є стороною договору оренди землі, укладеного з ТОВ «Силікат-1», не довів наявність свого інтересу щодо земельної ділянки за цим договором оренди, так як у судовому порядку встановлена відсутність належних правових підстав для використання апелянтом цієї земельної ділянки.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші доводи апеляційних скарг є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» до ОСОБА_6, товариства з обмеженою відповідальністю «Зелена Нива 2013», третя особа: державний реєстратор Чорнобаївської районної державної адміністрації, про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації права оренди - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :