"01" березня 2017 р.
Справа № 642/379/17-ц
Провадження № 2/642/607/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
24 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі головуючого судді Вікторова В.В.
при секретарі Лозоватій А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
У січні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 26.11.2013 року № 8242, вчиненого про звернення стягнення на автомобіль марки Peugeot 206-А, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий автомобіль комбі-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 31.10.2006 РЕВ МВ № 2 ДАІ УМВС України в Харківській області), що належить йому на праві власності.
В обгрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 26 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис № 8242 про звернення стягнення на рухоме майно, а саме: автомобіль марки Peugeot 206-А, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий автомобіль комбі-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 31.10.2006 РЕВ МВ № 2 ДАІ УМВС України в Харківській області) та належить йому на праві власності, який було передано ним в заставу на підставі договору застави № PCL 702/242/2006 від 02 листопада 2006 року, яким забезпечується виконання зобов'язання за кредитним договором № СL-702/242/2006 від 02 листопада 2006 року, укладеним ним з АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого був ПАТ «ОТП Банк», а наразі є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Вказав про те, що у січні 2017 року йому стало відомо, що державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського МУЮ було відкрите виконавче провадження заведене на виконання виконавчого напису № 8242 вчиненого 26.11.2013 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М.
Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки банк не повідомив його про свій намір звернутись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, крім того, даний напис вчинено нотаріусом без належної перевірки безспірності боргових зобов'язань. Тому просив визнати зазначений виконавчий напис від 26 листопада 2013 року таким, що не підлягає виконанню.
Позивач та його представник до судового засідання не з'явилися. Від представника позивача надійшла заява, у якій просив розглядати справу у їх відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 24).
Представник відповідача ТОВ ОТП «Факторинг Україна» в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах доказах (а.с. 16, 19).
Третя особа - приватний нотаріус Бондар І.М. в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 17, 22).
Третя особа - представник Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений був належним чином. Причини неявки суду не відомі (а.с. 18).
За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 02 листопада 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого був ПАТ «ОТП Банк», а наразі є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № СL-702/242/2006, за яким банк надав останньому кредит у розмірі 16 000 доларів США строком до 02 листопада 2012 року зі сплатою 12,99 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 4-6).
Також судом встановлено, що 02 листопада 2006 року на забезпечення кредитного договору № СL-702/242/2006 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір застави № PCL 702/242/2006, за умовами якого позивачем було передано в заставу належний йому на праві власності легковий автомобіль марки Peugeot 206-А, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий автомобіль комбі-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 31.10.2006 РЕВ МВ № 2 ДАІ УМВС України в Харківській області). ( а.с. 7-8).
26 листопада 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 8242, за яким запропоновано звернути стягнення на належний позивачу автомобіль марки Peugeot 206-А, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий автомобіль комбі-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 31.10.2006 РЕВ МВ № 2 ДАІ УМВС України в Харківській області), для задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» по кредитному договору № СL-702/242/2006 за період з 02 листопада 2006 року по 16 травня 2013 року у розмірі 13 754,25 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.11.2013 року (1 долар США=7,993 гривень) становить 109 937,80 грн., в тому числі: залишок заборгованості за кредитом - 9 246,50 доларів США, заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 4507,76 доларів США, та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису нотаріусом у розмірі 1 700 грн., а всього 111 637,80 грн. ( а.с. 9).
25 березня 2015 року державним виконавцем Ленінського ВДВС Харківського МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вказаного виконавчого напису нотаріуса (а.с. 10).
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він не отримував повідомлення банку про необхідність сплати боргу, про вчинення виконавчого напису не повідомляв його і нотаріус, заборгованість на момент вчинення виконавчого напису не носила характеру безспірності.
Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до ст. ст. 27. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувана, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувану; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувану протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувану витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.
Якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.
Однак, відповідач не повідомив у встановленому Законом порядку про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, чим порушив процедуру звернення стягнення на спірне майно, встановлену нормами вищезгаданих статей Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Згідно з ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в собі заборгованості по кредиту, відсотках за період з 02 листопада 2006 року по 16 травня 2013 року.
Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем.
Усі ці обставини нотаріусом не враховувались.
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.
На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 224-226ЦПК України, ст. ст. 27. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.88 Закону України «Про нотаріат» , суд, -
Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Ленінський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 26.11.2013 року № 8242, вчиненого про звернення стягнення на автомобіль марки Peugeot 206-А, реєстраційний № НОМЕР_1, рік випуску - 2005, колір - чорний, кузов № НОМЕР_2, тип легковий автомобіль комбі-в (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 31.10.2006 РЕВ МВ № 2 ДАІ УМВС України в Харківській області), що належить на праві власності ОСОБА_1.
Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача в порядку ст. 228 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.В. Вікторов