УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

за участі секретаря Зимницької М.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом міста Києва відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та розірвати шлюб, пояснив, що за час наданий судом для примирення стосунки між подружжям не змінились, вони мають окремі бюджети, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу та заперечує проти надання строку для примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала просила надати додатковий строк для примирення, мотивуючи тим, що на даний час відсутні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подружжя проживає разом, ведуть спільне господарство, проводять разом дозвілля, наведені позивачем підстави для розірвання шлюбу є надуманими, відповідач має бажання зберегти сім'ю, тому просить надати час для врегулювання спірних питань, які виникли між подружжям, що можливо вплине на позицію позивача та надасть можливість зберегти відносини між подружжям.

Відповідно до положень ст.111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме

інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та

надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу підстав для розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що в межах розгляду даної справи є підстави для надання подружжю строку для примирення, який визначається судом строком на два місяці.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 201 Цивільного процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи викладене та керуючись п.7 ч.1 ст. 201, ст.ст. 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на два місяці, у зв'язку з наданням сторонам по справі строку для примирення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

С у д д я :