Справа № 636 / 2504 / 16-ц
№ 2 / 636 / 91 / 2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2017 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Ковригіна О.С.,
при секретарі Фатєєвої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки.
В обґрунтування позову позивач в позовній заяві вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, від даного шлюбу у них є донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалось і 20.12.2013 року шлюб між ними було розірвано. Дитина - ОСОБА_3, є неповнолітньою та на даний час проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1.
23.03.2016 року по справі № 642/855/16-ц Ленінським районним судом міста Харкова винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 з 17.02.2016 року, у розмірі 1/4 частини з усіх доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З моменту розлучення відповідач вже понад 3 роки не бачиться з дитиною, не бере участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на її утримання.
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, надав висновок про не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Вказав, що хоча позивачем і були надані достатні докази про ухилення батька від виконання батьківських обов'язків, однак органу не відома позиція батька, в зв'язку з його неявками до органу опіки та піклування. Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5, діюча за довіреністю від 31.10.2016 року (а.с. 75), залишила розгляд справи на розсуд суду, заперечень проти позову не надала.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. Правом про надання заперечень на позовну заяву не скористався. Про день та час судового засідання був повідомлений належним чином.
Враховуючи вище викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідно до свідоцтва про народження дитини матір'ю значиться - ОСОБА_1, батьком - ОСОБА_2 (а.с. 9).
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20.12.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, в рішенні вказано, що сторони вже на той момент не мешкали разом.

Вихованням та утриманням дитини відповідач не займається.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 23.03.2016 року винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки ОСОБА_3 з 17.02.2016 року, у розмірі 1/4 частини з усіх доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 15).

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно розрахунку заборгованості від 23.12.2016 року ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 11083,54 грн. (а.с. 78).

Згідно з інформацією адміністрації КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня № 19» за останні роки контроль за станом здоров'я дитини здійснює виключно її мати ОСОБА_1 ( а.с. 80).

Згідно характеристики директора ХЗОШ № 162 ОСОБА_3 з 2015 року навчається у ХЗОШ №162. Виховується у неповній родині. Мати, ОСОБА_1, приділяє виключно серйозне ставлення до розвитку та вихованню дитини. ОСОБА_3 залучається до всіх шкільних закладах. Відвідує танцювальний гурток. Мати, ОСОБА_1, приділяє багато уваги навчанню та вихованню доньки. Батько дитини до ХЗОШ №162 не з'являвся жодного разу. Згідно інформації директора ХСШ №162 ОСОБА_6, 08.11.2008року, дійсно навчається в ХСШ 3162 з 01.09.2015року по теперішній час у 1-Д класі. Навчанню та вихованню належну увагу приділяє мати - ОСОБА_1, яка забезпечує доньку усім необхідним для навчання, відвідує батьківські збори, шкільні виховні заходи, особисто вносить добровільні батьківські внески на розвиток класи та школи, бере активну участь у роботі батьківської громадськості (а.с. 79).

Згідно інформації КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №414 Харківської міської ради», ОСОБА_3 дійсно ходила ДУУ №414 м. Харкова. За час перебування в дитячому садку мама характеризувалася позитивно. В дитсадок та з нього приводили та забирали мама та бабуся. Батька в дитячий садок не приходив.

Суд дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з'ясувавши фактичні обставини справи, - приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються.

Статтями 1 та 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб інтересів держави.

Згідно ст.ст. 15,16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до вимог ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я її, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, зокрема, ст.170 СК України передбачає, що суд може постановити рішення про відібрання дітей від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Разом з тим, за правилами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону вказано, що "Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини."Згідно статті №12 цього Закону вказано, що "Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці". Статтею 15 Закону встановлено, що "Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею".

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов'язку - виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В судовому засіданні було судом достовірно встановлено, не дивлячись на те, що відповідач має задовільний стан здоров'я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить - ухиляється від виховання дитини та її матеріального утримання, тобто не виконує свого батьківського обов'язку.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до ст. 243 СК України, опіка та піклування встановлюються над дітьми, які залишилися без батьківського піклування.

Згідно ст.244 СК України піклувальником дитини може бути, за її згодою, повнолітня дієздатна особа. При призначені дитині піклувальника, враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Суд роз'яснює відповідачу - ОСОБА_2, що відповідно до ст.168 СК України "Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав".

На підставі викладеного, керуючись: ч. 4, 5 ст. 19, ст.ст. 164, 165, 166 СК України, ст.ст.8, 11, 12, 15 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року", ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 169, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно його неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя -