Справа № 744/5/15
Провадження № 2/744/32/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Гнипа О. І.,

при секретарі Казановській Ю. В.,

за участю:

прокурора Сухенка Ю. В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області цивільну справу за позовом заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області,-

В С Т А Н О В И В :

Заступником керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивача, Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області, внаслідок виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху предявлено виправлений позов до відповідача, ОСОБА_3, за яким сторона позивача просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2012 року, укладеного між Семенівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, який 14 грудня 2012 року зареєстрований у відділі Держкомзему у Семенівському районі Чернігівської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01571, зокрема, замінити у тексті договору найменування орендодавця з «Семенівська районна державна адміністрація» на «Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр. Миру, 14, м. Чернігів, 14000)», п. 9 договору викласти в наступній редакції: «орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки» та зобовязати сторони зареєструвати зміни до договору (додаткову угоду) відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В обґрунтування заявлених позовних вимог заступником керівника Менської місцевої прокуратури у виправленому позові зазначено про те, що 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» №5245-VІ (офіційно оприлюднено 13.10.2012 у газеті «ОСОБА_2 України» № 93), яким внесено зміни до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України. Цією частиною статті визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб. У відповідності до ст. 21 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» утворено Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 12 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, відповідно до якого завданням управління є реалізація повноважень Держгеокадастру України на території Чернігівської області, і яке, згідно з пунктом 4.13 Положення, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Чернігівської області. Згідно зі ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця. Поряд з цим, унаслідок законодавчих змін, на сьогодні розпорядником орендованої ОСОБА_3 земельної ділянки є не Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, а Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області. Отже, вимога про внесення змін до договору оренди земельної ділянки з ОСОБА_3 належить, за приписами ст. 122 Земельного кодексу України, Головному управлінню Держгеокадастру у Чернігівській області. Оскільки суть спору полягає у внесенні змін до договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, а Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України є на даний час розпорядником вказаної категорії земель, тому воно виступає за позовом позивачем. Законом України від 27.03.2014 № 1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» внесено зміни до ст. 288.5.1 Податкового кодексу України (набрали чинності 01.04.2014), відповідно до якої розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки чи перевищувати 12% нормативної грошової оцінки (ст. 288.5.2 Податкового кодексу України). Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» визначено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Земельні відносини згідно зі ст. 3 Земельного кодексу регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативними правовими актами. Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»). Разом з тим, стороною позивача установлено, що 14.11.2012 між Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області та ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 101.8972 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на землях запасу Янжулівської (раніше Жовтневої) сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Даний договір оренди зареєстрований у відділі Держкомзему у Семенівському районі, про що у Державній реєстрації земель вчинено запис від 14.12.2012 за № 01571. За положеннями п. 1 договору орендодавець, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області, надає, а орендар ОСОБА_3 приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Жовтневої (тепер Янжулівської) сільської ради Семенівського району Чернігівської області. Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 101,8972 га, в т. ч. 101,8972 (рілля), кадастровий номер :02:001:0054. ОСОБА_3 прийнято земельну ділянку, про що свідчить акт прийому - передачі земельної ділянки від 14.12.2012, що надається в оренду, скріплений підписами Орендаря та Орендодавця. Відповідно до п. 8 договір укладено на 15 років. Згідно з п. 5 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 588774 гривні 33 копійки. Як передбачено п. п. 9, 11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 17663, 23 грн. за рік. Станом на момент укладення договору і до сьогодні розмір орендної плати не переглядався. Згідно п. 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законом. Головним управлінням Держземагенства у Чернігівській області на виконання Земельного (ст. ст. 15-1, 122) та Податкового (ст. 288) кодексів України, законів України «Про оренду земель» та «Про оцінку земель» 31.03.2015 прийнято накази «Про встановлення орендної плати за користування земельною ділянкою», які є чинними на даний час, ОСОБА_3 встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою площею 101,8972 га, розташованою на території Янжулівської (раніше Жовтневої) сільської ради Семенівського району, в розмірі 4 % від її нормативно грошової оцінки. Згідно положень ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. На даний час зміни до договору у цій частині сторонами не вносились. Недодержання вимог закону щодо розміру орендної плати приводить до недоотримання бюджетом значних коштів, що завдає істотної шкоди економічним інтересам держави. Як слідує зі змісту ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пункт 36 договору наголошує на тому, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розвязується у судовому порядку. Згідно статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1 статті 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Статтею 654 Цивільного кодексу України визначено що, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається. Аналіз зазначених норм чинного законодавства свідчить про можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом. Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Верховний Суд України у своїх постановах від 06.12.2010 у справі № 2-1/10068-2008 та від 04.07.2011 у справі № 3-66гс11 вважає, що нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. На виконання п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до звернення до суду прокуратурою до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області направлено повідомлення про представництво інтересів держави. Зі змісту статей 759 та 762 Цивільного кодексу України убачається, що законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму (оренди), і договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку (ст. 30 Закону України «Про оренду землі»). Таким чином, оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Однак, згоди щодо внесення змін до договору у цій частині сторонами не досягнуто. З огляду на викладене, прокурор і звертається з позовом до суду з вимогою внесення змін до договору оренди землі з наведених підстав, здійснюючи надані законом функції, реалізуючи покладені на нього від імені держави повноваження, визначені ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

У судовому засіданні за довіреністю начальник Семенівського відділу Менської місцевої прокуратури ОСОБА_4 позов від імені заступника керівника Менської місцевої прокуратури Чернігівської області підтримав повністю та пояснив про те, що на його погляд, існують всі правові підстави для внесення змін до договору оренди землі, укладеного з відповідачем.

Представник позивача за довіреністю начальник відділу Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області ОСОБА_1 у судовому засіданні позов також підтримав повністю та пояснив про те, що за законодавством було збільшено орендну плату за оренду земельних ділянок. У звязку з цим в Семенівському районі Чернігівської області була проведена робота, за результатами якої орендарям земельних ділянок були надіслані листи з пропозиціями узгодити згадане питання. Переважна більшість орендарів земельних ділянок погодилася зі збільшенням орендної плати й уклали додаткові угоди з підвищеним у відповідності до законодавства розміром орендної плати. Проте, відповідач є напевно єдиним орендарем земельної ділянки в районі, який на підвищення розміру орендної плати не погоджується.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Семенівської районної державної адміністрації Чернігівської області, за довіреністю ОСОБА_5, у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином про час і місце судового засідання, направила в суд свого повноважного представника ОСОБА_2, а також подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де зауважила, що від дачі особистих пояснень вона відмовляється на підставі ст. 63 Конституції України.

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_2, у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив про те, що він вважає, що відповідачеві від позивача не надходили належні пропозиції щодо укладення додаткової угоди стосовно плати за оренду землі, а тому вимоги за позовом він вважає неправомірними.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних обставин.

У справі судом зясовано, що 14 грудня 2012 року в селі Жовтневе (зараз Янжулівка) Семенівського району Чернігівської області між Семенівською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та ОСОБА_3 (орендарем) укладено договір оренди землі у відповідності до якого орендодавцем надається, а орендарем приймається у користування за плату земельна ділянка площею 101,8972 га, в тому числі 101,8972 (рілля), кадастровий номер :02:001:0054. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки за договором визначена в 588774 гривні 33 копійки. За положеннями п. 9 згаданого договору розмір орендної плати, який має вноситися орендарем, складає величину 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або 17663 гривні 23 копійки (копія договору на а.с. 10 14).

Згодом, після укладення договору оренди землі, законодавство, яким регулювався розмір орендної плати за договорами, укладеними між аналогічними сторонам договору субєктами, у певній мірі змінилося й у відповідності до нині діючих приписів ст. ст. 13, 21 Закону України «Про оренду землі», ст. 288 Податкового кодексу України, а також рекомендацій листа Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03 квітня 2013 року № 37-13-5-13/6651 щодо доцільності встановлення розміру орендної плати, на цей час розмір орендної плати за договором оренди з відповідачем може становити згідно пропозицій позивача 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Поряд з цим, виходячи з чинних з 01 січня 2013 року правил ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України на даний час орендодавцем за договором оренди землі між сторонами має виступати не Семенівська районна державна адміністрація, як це вказано в договорі, а Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Стороною позивача через зміни у законодавстві скеровувався відповідачеві рекомендований лист з офертою щодо укладення додаткової угоди до діючого договору оренди земельної ділянки. Однак, цей лист відповідачем до цього часу залишений без акцептування (копії листа від 29 січня 2016 року та рекомендованого повідомлення про вручення цього лита поштою на а.с. 76 77). Більш того, не присутність із цього приводу у справі даних та доказів свідчить про те, що відповідачем не було вчинено навіть конклюдентні дії, спрямовані на зміну в силу закону характеру договірних відносин у частині орендної плати, адже від дачі щодо цього пояснень суду відповідач відмовилася на підставі ст. 63 Конституції України, а доказів на спростування факту надходження наведеної оферти від сторони позивача ні відповідач, ні її представник суду не подали.

Ст. 30 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується в судовому порядку.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у частині необхідності внесення змін за судовим рішенням щодо субєктів договору та розміру орендної плати, а також відносно спонукання сторін договору зареєструвати внесені зміни до договору, адже, як видно з приведеного вище, відповідач не бажає давати суду пояснення щодо позовних вимог, в тому числі й стосовно збільшення розміру орендної плати, надходження пропозиції від сторони позивача про необхідність укладення додаткової угоди, що безумовно вказує на перспективу ухилення відповідача від внесення орендної плати у новому розмірі шляхом не вчинення дій щодо реєстрації змін до договору як того вимагає ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалюючи рішення на користь сторони позивача, суд відхиляє доводи сторони відповідача про нібито неправомірність позовних вимог, бо такі доводи як суперечать закону, так і не доводяться жодними відомостями наявних у справі доказів.

Втім, сприймаючи до уваги правила цивільного процесуального закону, не зважаючи на необхідність повного задоволення позову, суд не убачає за потрібне стягнути з відповідача оплачений у справі судовий збір з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з другої сторони понесені документально підтверджені судові витрати лише стороні, на користь якої ухвалене рішення.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 26, ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України у справах позовного провадження сторонами є позивач і відповідач, а прокурор, який не є позивачем, відноситься до таких учасників цивільного процесу як органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб (ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України).

Беручи до уваги те, що судовий збір у справі сплачено не стороною (безпосереднім позивачем Головним Управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області), а чомусь прокуратурою Чернігівської області (копія платіжного доручення на суму 1378 гривень 00 копійок на а.с. 1), суд переконаний, що за цим судовим рішенням оплачена сума судового збору в силу закону ініціатору такої оплати компенсації не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов заступника керівника Менської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру у Чернігівській області до ОСОБА_3 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Семенівська районна державна адміністрація Чернігівської області задовольнити повністю.

Внести наступні зміни до договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2012 року, укладеного між Семенівською районною державною адміністрацією Чернігівської області та ОСОБА_3, який 14 грудня 2012 року зареєстровано у відділі Держкомзему у Семенівському районі Чернігівської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 01571: замінити у тексті договору найменування орендодавця: з «Семенівська районна державна адміністрація» на «Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (пр. Миру, 14, м. Чернігів, 14000)»; п. 9 договору викласти в наступній редакції: «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 4 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки» та зобовязати сторони зареєструвати зміни до договору (додаткову угоду) відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Семенівський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. І. Гнип