Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 54 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Фабрика "Восход" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2017 року

в с т а н о в и л а:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати незаконним та скасувати наказ №43-К від 03.06.2016 року про звільнення його за прогул без поважних причин і поновити його на посаді комерційного директора ТДВ «Фабрика «Восход». В обгрунтування вимог зазначив, що працював на посаді комерційного директора ТДВ «Фабрика «Восход». 03.06.2016 року його звільнено з роботи за п.4 ст. 40 КЗпП України. Проте наказ про звільнення є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки на момент його підписання у директора ТДВ «Фабрика «Восход» ОСОБА_2 закінчилися повноваження, загальними зборами учасників підприємства його не переобрано на новий термін, а тому наказ від 03.06.2016 року підписаний неповноважною особою та не створює відносно нього (позивача) ніяких прав та обовязків.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позову. Вирішено питання щодо судових витрат та стягнуто 5000 грн. на правову допомогу.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що наказ про його звільнення підписаний неповноважною особою, оскільки на день його підписання у директора підприємства закінчився строк його повноважень. Оскільки строк, на який обрано ОСОБА_2 загальними зборами учасників ТДВ «Фабрика «Восход» закінчився, а для припинення повноважень директора не вимагається окремого рішення загальних зборів підприємства про звільнення, а тому повноваження вважаються припиненими. Крім того, вважає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто витрати на правову допомогу, так як вони документально не підтверджені.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2016 року наказом №43-К ОСОБА_1, який працював на підприємстві - ТДВ Фабрика «Восход» комерційним директором, звільнено з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с. 6). Даний наказ підписаний директором ТДВ Фабрика «Восход» ОСОБА_3

Правові засади діяльності господарських товариств в Україні визначені відповідними положеннями ЦК України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства», інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Згідно ч.4 ст. 89 ЦК України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Згідно положень ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 99 ЦК України Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Згідно ч. 4 ст. 151 ЦК України до товариства з додатковою відповідальністю застосовуються положення цього Кодексу про товариство з обмеженою відповідальністю, якщо інше не встановлено статутом товариства і законом.

Згідно ч.3 ст. 145 ЦК України компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і Статутом товариства.

Статут Товариства з додатковою відповідальністю фабрика «Восход» (ідентифікаційний код :03058492) затверджено Установчими зборами товариства з додатковою відповідальністю фабрика «Восход» - протокол №1 від 22.12.2010 року (а.с.7-8).

Згідно п. п. в) п. 10.7 Статуту товариства до виключної компетенції зборів учасників належить обрання та звільнення директора.

Згідно п. 10.8 Статуту товариства виконавчим органом товариства, що здійснює управління його поточною діяльністю, є директор. Директор обирається на посаду і звільняється з посади рішенням загальних зборів учасників.

Із змісту п. 10.7, п. 10.8 Статуту товариства вбачається, що надання повноважень виконавчому органу товариства (директору), припинення повноважень виконавчого органу товариства (директора) є виключною компетенцією загальних зборів учасників товариства, припинення повноважень директора відбувається виключно на підставі рішення зборів учасників про звільнення директора.

Таким чином, виходячи із положень зазначених вище норм ЦК України та Статуту ТДВ Фабрика «Восход» до компетенції виконавчого органу товариства належить порядок ухвалення ним рішень, порядок припинення повноважень виконавчого органу товариства, порядок вчинення дій від імені товариства, в тому числі і припинення повноважень директора відбувається виключно на підставі рішення зборів учасників про звільнення директора.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Установчих зборів засновників ТДВ фабрика «Восход» від 22.10.2010 року ОСОБА_2 обрано директором товариства (а.с. 201-202).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань керівником ТДВ Фабрика «Восход» з 22.12.2010 року значиться ОСОБА_2 (а.с. 23-30).

При дослідженні наданих під час судового розгляду справи сторонами доказів судом встановлено, що рішення зборів учасників ТДВ Фабрика «Восход» про звільнення директора ОСОБА_2 не було, що є обовязковою умовою припинення його повноважень згідно п. 10.7, п. 10.8 Статуту товариства, а відтак він вправі здійснювати представницькі функції від імені юридичної особи із правом підпису.

Разом із тим, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.01.207 року рішення господарського суду Житомирської області від 01.12.2016 року, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відсутності повноважень директора ТДВ Фабрика «Восход», залишено без змін (а.с. 32-35). Суди дійшли висновку, що повноваження посадових осіб товариства припиняються їх переобранням, і вирішення цього питання не належить до компетенції судів.

Встановивши такі обставини справи та правильно застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто на користь ТДВ Фабрика «Восход» 5000 грн. витрат на правову допомогу, так як зазначені витрати документально не підтверджені, тому зазначені кошти не підлягають стягненню.

Колегія суддів частково погоджується із доводами апеляційної скарги в цій частині, виходячи із такого.

Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ.

Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на перше січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розміри витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. позивачем надано: договір про надання правової допомоги від від 17.02.2017 року (а. с. 22), квитанцію №1-бн від 21.02.2017 року на оплату послуг адвоката на суму 5000 грн. (а.с. 182), платіжне доручення №75 від 20.02.2017 року (банківський документ) та виписку по рахунку про проведення оплати (а. с. 181, 183).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді першої інстанції при здійсненні представницьких функцій брав участь у судових засіданнях 06.06.207 року та 12.07.2017 року, загальна тривалість яких становить 1 годину 05 хвилин (а.с. 198-199, 216-217), готував клопотання по справі, подавав заяву про застосування строків позовної давності, готував промову у судових дебатах (а.с. 31, 184, 214-215).

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав стягнення зазначених витрат. Проте, колегія суддів вважає розмір витрат на правову допомогу є завищеним, виходячи із Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розумності встановлення оплати за надані послуги та їх обсяг, а тому вважає, що до стягнення підлягає 2000 грн. за понесені витрати на правову допомогу.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні. В решті рішення залишається без змін.

Крім того, представником відповідача ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції також було заявлено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. Колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення вказаного клопотання. Так, із матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_4 уповноважений представляти інтереси відповідача в Апеляційному суді Житомирської області на підставі договору про надання правової допомоги від 17.09.2017 року по зазначеній справі, підготував заперечення на апеляційну скаргу від 18.09.2017 року та був присутній у судовому засіданні 20.09.2017 року, яке тривало 40 хвилин, та на підтвердження оплати за надані послуги надав платіжне доручення №411 від 18.09.2017 року та виписку по рахунку на суму 2000 грн.

Виходячи із наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що витрати відповідача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають стягненню у розмірі 1000 грн. в розумінні положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 липня 2017 року в частині стягнення витрат на правову допомогу змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Фабрика "Восход" витрат на правову допомогу з 5000,00 грн. до 2000,00 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю Фабрика "Восход" 1000,00 грн. за надання правової допомоги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді