Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/576/16-ц Головуючий у 1-й інст. Ковальчук М. В.
Категорія 47 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.,

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за матеріалами позовної заяви заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Тепеницької сільської ради Олевського району Житомирської області до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2, Управління економічного розвитку інфраструктури і торгівлі Олевської районної державної адміністрації про визнання недійсним наказу, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та зобовязання її повернути,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області на ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2016 року заступник прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Тепеницької сільської ради звернувся з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-1743/14-14-СГ від 01.10.2014, скасувати рішення реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції Житомирської області про державну реєстрацію речових прав на земельну ділянку ОСОБА_2 №16258128 від 04.10.2014, зобовязати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку площею 2 га за кадастровим номером :04:000:0270 до земель запасу Тепеницької сільської ради.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року позовна заява була залишена без руху оскільки вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Ухвалою того ж суду від 19 грудня 2016 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу, у звязку з неусуненням недоліків в позові.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати зазначену ухвалу і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення суддею при її постановленні норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається із змісту позовної заяви, прокурор, серед інших вимог, пред'явив вимогу про витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави спірної земельної ділянки та її повернення до земель запасу органу місцевого самоврядування. Позовна заява в порушення ст. 119 ЦПК України не містила ціну позову щодо вказаних вимог, які є майновими.

В прохальній частині позову містилось клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну земельну ділянку.

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 21 листопада 2016 року позовна заява прокурора залишена без руху, з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вказаної ухвали, 07 грудня 2016 року прокурором на адресу суду надіслано позовну заяву у новій редакції та лист №05/1-1677 Вих-16, в якому ним зазначено про неможливість встановити ціну позову та дійсну вартість нерухомого майна, яке підлягає поверненню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про визнання неподаною та повернення позовної заяви позивачеві, суддя виходив з того, що прокурор не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 21 листопада 2016 року, зокрема, не визначив ціну позову щодо вимог майнового характеру, дійсну вартість земельної ділянки, не оформив окремо від позовної заяви заяву про забезпечення позову та не обґрунтував останню.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками судді першої інстанції, враховуючи наступне.

За змістом частини 2 статті 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відтак, висновок судді про визнання позовної заяви неподаною та її повернення позивачеві з підстав не встановлення прокурором ціни позову у випадку, коли встановити точну ціну спірного майна неможливо, є помилковим.

Також, колегія суддів вважає, що суддя дійшов помилкового висновку про повернення позову з підстав не подання позивачем окремої заяви про забезпечення позову, оскільки у відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» клопотання про забезпечення позову може міститись як безпосередньо в позовній заяві, так і в окремій заяві.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя допустив порушення норм процесуального права, а тому така ухвала підлягає скасуванню з передачею питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції. Тому із зазначених підстав колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області задовольнити частково.

Ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 19 грудня 2016 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: