Справа № 447/196/17 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/3249/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду з моменту закінчення строку на добровільне виконання рішення суду, а саме з 23 вересня 2016 року до 21 січня 2017 року, моменту розгляду скарги на повідомлення начальника ГТЮ у Львівській області Жукровського Я.І.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відстрочку виконання рішення суду - відмовлено.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року оскаржив заявник ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки має місце порушення ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначає, що не погоджується із висновками суду першої інстанції , що в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду слід відмовити з тих підстав, що стягувачем не наведено обставини, що утруднюють виконання рішення суду, визначені приписами ст. 373 ЦПК України. На думку апелянта така відмова є безпідставною та порушує приписи ст. 373 ЦПК України.

Просить ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити.

Учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи, а тому, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній справі не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ст. 4 ЦПК України, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов»язковими до виконання на всій території України.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. За вимогами ст. 14 |ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, і виконуються у порядку, передбаченому розділом VI ЦПК України та Законом України "Про виконавче провадження" в ред. від 21 квітня 1999 року (з наступними змінами).

Отже, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов»язки суб»єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Тобто, при набранні рішенням законної сили воно є обов»язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов»язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів ; примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

Рішення Миколаївського районного суду м. Львова від 06 серпня 2010 року набрало законної, тому підлягає обов'язковому виконанню.

Разом з тим, згідно із ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічно дане питання врегульовано Законом України «Про виконавче провадження».

Підставою для застосування правил цієї статті є наявність обставин, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог заявником не наведено доказів про існування обставин, які ускладнюють виконання рішення та за своїм характером є підставою для відстрочки виконання рішення суду. Таких обставин не наведено і суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд повно з»ясував обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав належну оцінку доказам та постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Його висновок про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду є обгрунтованим.

Доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_2 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні доказів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав на підтвердження незаконності ухвали, висновків суду не спростовують, а тому не приймаються до уваги.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального закону, а відтак, підстави для її скасування відсутні. Тому апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209 ч.3, 303, п.1 ч.2 ст. 307, п.1.ч.1. ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 17 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.