Справа № 159/4844/16-ц
Провадження № 2/159/200/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - Восковської О.А.

за участі секретаря - Канашкової О.М.

позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи на стороні позивача без

самостійних вимог - органу опіки та піклування

виконавчого комітету Ковельської міської ради - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, з участю третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач фактично з часу розірвання шлюбу між сторонами у 2008 році не цікавиться сином, не приймає участі в його вихованні та утриманні, жодного разу протягом вказаного періоду не спілкувався з дитиною взагалі, не телефонував, на надавав жодної допомоги на його утримання. Вказує, що вона забезпечила сину гідні умови проживання та навчання, займається його вихованням та утриманням, і за весь зазначений вище період часу з 2008 року і по даний час дитина не бачила батька та не спілкувалась з ним. Позивач звернулась до органу опіки та піклування Ковельської міської ради з приводу вирішення питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав і таке рішення було прийнято 12.01.2017 року. Із урахуванням наведених обставин позивач просить постановити рішення про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх спільного малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені нею позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що відповідач з часу їх розлучення у 2008 році проживає окремо від неї та сина, не цікавиться дитиною та не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з сином навіть у телефонному режимі, а дитина, у свою чергу, не памятає батька взагалі, оскільки не бачив його майже вісім років, при цьому, будь-яких перешкод у вихованні та утриманні сина йому ніхто не чинить, він сам не виявляє будь-якого інтересу до дитини. Пояснила, що після її звернення до органу опіки та піклування з відповідною заявою щодо неналежного виконання відповідачем своїх батьківських обовязків, ОСОБА_3 двічі запрошували на засідання комісії, однак, він не зявлявся та направив заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно сина. Також пояснила, що відповідач на даний час має іншу сім»ю, дитину, не має наміру займатись вихованням їх сина ОСОБА_5, про що подав нотаріально завірену заяву. Прохає позбавити відповідача батьківських прав відносно їх спільного малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається таким, що завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням Укрпошти. Крім того, за місцем фактичного проживання відповідачу було вручено судовий виклик повістку і останній завчасно та належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справі, із урахуванням чого судовий розгляд справи проводиться у його відсутності.

Представник третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила про те, що дійсно до них звернулась гр-нка ОСОБА_1 з заявою про вирішення питання про позбавлення її бувшого чоловіка ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх спільного малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява була мотивована тим, що батько дитини тривалий час майже вісім років не спілкується з сином, не приймає жодної участі в його вихованні та утриманні, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків та взагалі не цікавиться дитиною. Для вирішення даного питання було запрошено ОСОБА_6, який ні на перше, ні на повторне засідання Комісії з питань захисту прав дитини не з»явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про таке засідання по вирішенню вказаного питання, та направив ним нотаріально посвідчену заяву про те, що він перебуває на сезонних роботах у м.Києві та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після проведення перевірки викладених заявницею фактів, ними було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5. Вважає, що позов ОСОБА_1 підставний.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи на стороні позивача без самостійних вимог, покази свідка, дослідивши письмові докази у справі, задовольняє позов з наступних підстав.

Обов»язки та права батьків щодо виховання та розвитку дитини, забезпечення права дитини на належне батьківське виховання закріплено ст.ст.150-152 Сімейного Кодексу України. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, (він) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. Згідно із ст.180 СК України батьки також зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Той факт, що відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, а позивач ОСОБА_1 є матір»ю дитини, підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №130716 від 15.02.2011 року (а.с.6); факт розірвання шлюбу між сторонами 26.02.2008 року підтверджено свідоцтвом серії І-ЕГ №031509 від 15.02.2011 року, згідно якого після розлучення позивач змінила прізвище з «Ковальчук» на «Карпук» (а.с.5).

Свідок ОСОБА_7 показав суду про те, що він постійно з 1986 року проживає по сусідству з позивачкою на одній сходовій площадці і вони дружать сім»ями, ходять один до одного в гості, на дні народження. Показав, що ОСОБА_3 він бачив лише кілька разів до весілля та після весілля з ОСОБА_1, при цьому, востаннє бачив його більше восьми років тому. Показав, що ОСОБА_3 не приїжджає до сина, не цікавиться його життям, не приїздить на дні народження дитини та не приймає участі у вихованні сина взагалі.

Згідно довідки Ковельської СШ І-ІІІ ступенів №3 м.Ковеля, від 09.12.2016 року №397, неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у 4-А класі згаданого навчального закладу з 01.09.2013 року, навчанням і вихованням дитини займається лише матір, батько дитини жодних зв»язків з сином не підтримує, не спілкується з ним і дитина взагалі не пам»ятає батька(а.с.9), - що підтверджує вище наведені покази свідків та пояснення позивачки.

Відповідно до довідки Жиричівської сільської ради Ратнівського району Волинської області від 07.11.2016 року №2490, відповідач ОСОБА_3 постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та позитивно характеризується за місцем проживання, а, згідно рапорту працівника поліції від 08.11.2016 року, відповідач знаходиться на сезонних роботах у м.Києві. Будь-яких даних про те, що відповідач позбавлений можливості або ж йому перешкоджають у виконанні ним своїх батьківських обов»язків, у справі немає.

Як убачається з висновку органу опіки та піклування м.Ковель від 30.12.2016 року №337-1.20, прийнятого за результатами перевірки та розгляду заяви ОСОБА_1, було встановлено, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і доцільним є позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29). Із урахуванням такого висновку органу опіки та піклування рішенням Ковельської міської ради від 12.01.2017 року №20 було затверджено вище згаданий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.28).

Згідно письмової заяви ОСОБА_3 від 22.12.2016 року, останній вказав про те, що йому відомо, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільного сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, і він такий позов визнає повністю та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина, прохає розглядати таке питання в його відсутності. Така заява відповідача нотаріально посвідчена та зареєстрована в реєстрі за номером 805.

Аналізуючи наведені вище докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у ході судового розгляду справи доведено та встановлено належними і допустимими доказами факт тривалого (більше восьми років) ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що дає підстави суду для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина. Належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені вище судом обставини у справі стороною відповідача суду не надано. Таким чином, заявлений позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,21 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,15,30, 60-62, 88, 212, 213, 215, 218, 224, 367 ЦПК України, ст.ст. 150-152, 164, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) гривня 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення в цей же строк з дня отримання ними копії рішення суду.

ГоловуючаОСОБА_8