АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/613/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 23.12.2010 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00 % річних на суму залишку за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобовязання ОСОБА_6 не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, станом на 31.07.2016 року , яка становить 13 216 грн. 79 коп.

З таких підстав ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_6 на свою користь заборгованість по кредитному договору № б/н від 23.12.2010 року в сумі 13 216 грн. 79 коп., з яких: 590 грн. 58 коп. заборгованість за кредитом, 8 620 грн. 65 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 900 грн. заборгованість за пенею і комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 605 грн. 56 коп. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року в позовних вимогах ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин, без належної оцінки доказів по справі та із порушенням норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах:

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти ( ч. й ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів справи вбачається, що 23 грудня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_6 укладений договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання (частина перша статті 634 ЦК України), де вказано, що заява разом з памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг. На підставі зазначеного договору ОСОБА_6 отримав кредит у розмірі 2 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36.00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом..

Згідно з пп. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в любий момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, установленого банком.

ОСОБА_6 підтвердив свою згоду на те, що підписана разом з анкетою-заявою про надання кредиту та «Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна»: 30 днів пільгового періоду» складає між ним та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Факт укладення кредитного договору між сторонами відповідачем не оспорюється.

Також в матеріалах справи мається графік погашення заборгованості. Також позивачем надано виписку по рахунку, з якої вбачається , що відповідачем здійснено останній платіж 15 листопада 2013 року в сумі 200 грн.

ОСОБА_6 не виконав своїх зобовязань за вказаним договором, унаслідок чого в нього перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість.

Тому з відповідача підлягає стягнення заборгованість за кредитом 590 грн. 58 коп. і заборгованість по процентам 8 620 грн. 65 коп.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 2.1.17.6 умов та правил надання банківських послуг, що є невідємною частиною договору відповідач повинен сплатити 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 605 грн. 56 коп. (процентна складова).

Що стосується виплати 2 900 грн. комісії, то суд виходить із наступного.

Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» ( у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Крім того, відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозвязку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 , банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Встановивши у довідці про умови кредитування сплату щомісячної комісії за моніторинг неактивної картки за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачеві. При цьому позивач нарахував комісію за послуги, що супроводжують кредит, що є незаконним.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-1746цс16.

Тому суд приходить до висновку, що стягнення 2 900 грн. не підлягає до задоволення.

Всього необхідно стягнути із відповідача 10 316 грн. 70 коп. (590,58 +500+605,56).

Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати в сумі 2 256 грн. 54 коп.

Керуючись ст. ст. 308, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.

Заочне рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 27 грудня 2016 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у сумі 10 316 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2 256 грн. 54 коп.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :