У х в а л а

іменем україни

27 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В.,

МаляренкаА.В.,

СтупакО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, Державної казначейської служби України, третя особа - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Черкаській області, про стягнення заборгованості з недоплаченої пенсії, за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що Пенсійним фондом України в м. Черкаси на виконання постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2009 року здійснено їй перерахунок пенсії (як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС) з 01 липня 2008 року.

Проте, відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси від 16 квітня 2013 року про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії за період з 01 липня 2008 року по 30 квітня 2013 року сума заборгованості по невиплаченій пенсії становить 111 056,29 грн.

Позивач просила стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах заборгованість з недоплаченої їй пенсії, яка виникла в результаті перерахування, як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС за період з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, за виключенням періоду з 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року, у розмірі 111 056,29 грн.

Під час розгляду справи позивач уточнила свої позовні вимоги та просила кошти в сумі 111 056,29 грн стягнути з Державного бюджету України.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 заборгованість з недоплаченої пенсії ОСОБА_4, яка виникла в результаті перерахування як постраждалій внаслідок аварії на ЧАЕС за період з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, за виключенням періоду з 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року, у розмірі 111 056,29 грн.

У касаційній скарзі Державна казначейська служби України просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 05 червня 2009 року визнано дії Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси незаконними, зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії позивачу, як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 2008 року та стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси заборгованість з недоплаченої пенсії з 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року в розмірі 4 804,60 грн.

05 червня 2009 року був виписаний виконавчий лист № 2а-314/09 відповідно до якого була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 03 лютого 2012 року № 31220502.

22 лютого 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу про роз'яснення вищевказаної постанови суду, а саме в частині її виконання щодо здійснення перерахунку пенсії: де роз'яснено, що зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_4 як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2011 року.

17 червня 2013 року позивач звернулась до суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення, а саме в частині «зобов'язати» УПФ України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок її пенсії як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 01 липня 2008 року просила вказати на «стягнути».

25 червня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання рішення, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року.

25 жовтня 2013 року ухвалою Вищого адміністративного суду України ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 25 червня 2013 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року.

31 січня 2014 року рішенням Вищого адміністративного суду України відмовлено в допуску до провадження Верховного Суду України за заявою ОСОБА_4 про зміну способу виконання судового рішення.

30 квітня 2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси винесено постанову, якою було задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в місті Черкасах Черкаської області на користь ОСОБА_4 заборгованості із недоплаченої пенсії, яка виникла в результаті її перерахування, як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, за виключенням періоду 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року, в розмірі 111 056,29 грн.

18 вересня 2014 року Київським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду в м. Черкаси Черкаської області про стягнення заборгованості з недоплаченої пенсії закрито в зв'язку з неможливістю розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з довідкою УПФ України в м. Черкасах Черкаської області про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії позивачем ОСОБА_4 від 16 квітня 2013 року заборгованість із недоплаченої пенсії за період з 01 липня 2008 року по 30 квітня 2013 року становить 115 860 грн 89 коп., а в частині заборгованості із недоплаченої пенсії за період з 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року становить 4 804 грн 60 коп.

Отже висновок судів про те, що заборгованість із недоплаченої пенсії позивачу, яка виникла в результаті перерахування їй, як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за період з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, за виключенням періоду 29 грудня 2008 року по 02 березня 2009 року, становить 111 056 грн. 29 коп. є обґрунтованим

Відповідно до Постанови КМУ від 03 серпня 2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників» визначений механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Згідно з п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п. п. 1 п. 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Листом від 17 вересня 2015 року № 15-12/266-7340, направленим на адресу позивача, Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаської області відмовило у виплаті зазначених коштів, пославшись на Постанову Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, у зв'язку із тим, що судове рішення та виконавчий лист Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2а-314-09 про зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Соснівському районі м. Черкаси здійснити перерахунок пенсії, як постраждалої внаслідок аварії на АЕС з 01 липня 2008 року по 21 липня 2011 року, не передбачає безспірне списання коштів.

Тому, відповідно до п.п. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845, виконавчий документ було повернуто стягувачеві.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за три роки перед зверненням за одержанням пенсії.

Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, встановивши, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2009 року було зобов'язано державний заклад здійснити нарахування ОСОБА_4 пенсії (як постраждалій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС) з 01 липня 2008 року, і що УПФУ в м. Черкасах Черкаської області, в порядку примусового виконання судового рішення, здійснило такий перерахунок та нарахувало позивачці 111 056 грн 29 коп., які не були їй виплачені, хоча ця сума не оспорюється, і з моменту їх нарахування, відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції («Грецькі переробні заводи «Стран» і Стратіс Андреадіс проти Греції» (Raffineries grecques Stran et Stratis Andreadis c. Grece), рішення від 09 грудня 1994 pоку, серія A N 301-B, стор. 84, параграф 59; вищезазначене рішення «Бурдов проти Росії» (Bourdov с. Russie), параграф 40; «Яасіуньєн проти Литви» (Jasiuniene с. Lituanie), параграф 44, ці кошти вважаються «майном» ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку, про наявність підстав для примусового стягнення з відповідача на користь позивачки вказаної суми.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками судів по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України відхилити, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

О.В. Ступак