Справа № 415/583/17
Провадження № 2-о/415/64/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Коваленко Н.В.,

за участю секретаря - Данько Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся заявник, ОСОБА_1, із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, ОСОБА_2.

В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 01 червня 2012 року народилась донька заявника ОСОБА_3. На час народження доньки заявник у шлюбі не перебував. В свідоцтві про народження дитини батько записаний за вказівкою заявника ОСОБА_4. Заявник одноособово виконує свої батьківські обовязки, всі питання щодо виховання дитини вирішуються заявником самостійно. Заявник перебуває на обліку в управлінні труда та соціального захисту населення та з 2012 року до Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми», у період з 2012 року їй призначено допомогу як одинокій матері на дитину. 02 серпня 2016 року заявник зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, який на цей час постійно проживає в державі ОСОБА_6. Для виїзду заявника та дитини до місця проживання чоловіка, необхідно подати до МВС ОСОБА_6 пакет документів, в т.ч. відносно дитини згоду другого з батьків дитини про те, що дитина до 18 років буде знаходитись під виключною опікою у того з батьків, що виїжджає до ОСОБА_6 згоду на виїзд дитини на постійне місце проживання в ОСОБА_6. У разі відсутності такої згоди, той з батьків, що виїжджає в ОСОБА_6, має надати рішення суду про те, що дитина до 18 років буде знаходитись під виключною опікою у того з батьків, що виїжджає до ОСОБА_6 та про те, що мати має право вивезти дитину на постійне місце проживання в ОСОБА_6 та перебуваючи у ОСОБА_6 уповноважений підписувати будь-які документи для отримання дитиною ізраїльського громадянства. У звязку з відсутністю фізичної особи батька дитини, зазначеного в свідоцтві про народження, жодний інший документ для країни ОСОБА_6 не замінює рішення суду, яке вимагається для прийняття заявника з дитиною до чоловіка. Вирішити це питання позасудовим порядком неможливо, тому заявник змушений звернутись до суду з заявою про встановлення факту що ОСОБА_7 є єдиним Опікуном дитини ОСОБА_3.

Заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_8, в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В прохальній частині заяви зазначено про розгляд справи за відсутності заявника та його представника.

Представник заінтересованої особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви не заперечував.

Заінтересована особа ОСОБА_9 у судове засідання повторно не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні і це підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 241820 від 12 червня 2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_3 народилась 01 червня 2012 року, батьком вказано ОСОБА_4, мати ОСОБА_10. (а.с. 13)

З копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статі 135 сімейного кодексу України від 18.10.2016 року № 7 вбачається, що відомості про батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в актовому запису № 399 від 12.06.2012 року зазначені відповідно до ст. 135 СК України.(а.с.11-12)

Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Таким чином, в актовому запису про народження № 399 від 12.06.2012року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, на підставі якого видано вищевказаний витяг, дані про батька ОСОБА_4, відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесені зі слів, за вказівкою матері.

З повідомлення про надання державної допомоги сімям з дітьми, виданого управлінням праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради від 09.08.2012 року вбачається, що ОСОБА_10 призначено допомогу, відповідно до закону, на дітей одиноким матерям ( а.с. 8)

Згідно довідки № 435/10-02 від 27.01.2017 року, виданої відділом адміністративних послуг Лисичанської міської ради про склад сімї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: м. Лисичанськ, пр.. Перемоги АДРЕСА_1 до складу сімї/зареєстрованих входять: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_12 ( а.с. 9)

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №291841 від 02 червня 2016 року, виданого Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 02 серпня 2016 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 296, після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловіку ОСОБА_5, дружині ОСОБА_5. (а.с. 10).

Вирішуючи питання про задоволення заявлених вимог, суд враховує наступні норми закону.

Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справу про встановлення також інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦПК України заявник у своїй заяві зобов'язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Як зазначено в заяві, чоловік заявника - ОСОБА_5 має постійне місце проживання в державі ОСОБА_6 та для виїзду на територію цієї держави заявнику та її доньці необхідні документи про те, що вона є єдиним опікуном своєї дитини. Жодний інший документ для країни не замінює рішення суду, яке вимагається для прийняття заявниці з дитиною до чоловіка, який є громадянином країни ОСОБА_6 та там проживає.

Згідно Інструкції з розгляду звернень про надання статусу іноземному одного з подружжя, що зареєстрував шлюб з громадянином ОСОБА_6, у випадку якщо один з запрошених батьків стверджує, що він є виключним опікуном неповнолітнього, він повинен бути надати завірене оригінальне рішення суду (а за необхідності перекладене), або оригінальне завірене (а за необхідності перекладене) згода про розірвання шлюбу, засвічене в суді, за яким запрошений один з батьків визначається виключним опікуном неповнолітнього ( а.с. 20-37)

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд може встановити факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

Судом встановлено, що встановлення факту про те, що ОСОБА_1 є єдиним опікуном своєї малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідно для їх виїзду на постійне проживання до країни ОСОБА_6, а отримати згоду батька, який записаний в актовому запису про народження дитини, є неможливим, оскільки людина з зазначеним іменем не існує.

Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини «Хант проти України» та «Олссон проти Швеції» між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даної справи, суд враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Враховуючи права та інтересів дитини, її тісний емоційний зв'язок із матір'ю та чутливістю в силу малого віку, суд дійшов висновку про наявність зазначених у положеннях ст. 234, 258 ЦПК України підстав для встановлення юридичного факту.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 5, 8, 11, 15, 60, 208-210, 212-215, 234, 235, 256, 258, 259 ЦПК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Орган опіки та піклування Лисичанської міської ради, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є єдиним опікуном своєї доньки - ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка буде знаходитися у неї під виключною опікою в Державі ОСОБА_6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко