Справа № 492/1286/16-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
24 травня 2017 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей ОСОБА_3, 23.032.2006 року народження та ОСОБА_4., ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що у цивільному шлюбі з відповідачем у них народилися вищезазначені діти, допомогу на утримання яких відповідач не надає, хоча зобовязаний це робити. Позивачка зазначає, що їй відомо, що відповідач проживає в Росії офіційно не працює, у звязку з чим отримує нерегулярний і мінливий дохід, і має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.
Від позивачки надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому позивачка позовну заяву підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі, а також не заперечувала проти прийняття заочного рішення у справі в разі неявки відповідача до суду.
У відповідності до умов Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, учасниками якої є, у тому числі, і України, і Російська Федерація (далі Конвенція), Арцизьким районним судом Одеської області було направлене доручення компетентному суду Російської Федерації про вручення документів та про допит в якості відповідача по справі ОСОБА_2
Відповідно до повернутого без виконання доручення Мончегорським міським судом Мурманської області Російської Федерації відповідачу не були вручені копія позовної заяви та додані до неї документи, оскільки відповідач за зареєстрованим місцем проживання не проживає.
Як вбачається з матеріалів виконання судового доручення Мончегорським міським судом Мурманської області Російської Федерації відповідач ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судові виклики надсилалися за зареєстрованим його місцем проживання, однак до суду повторно не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив. З огляду на положення ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судові повістки про виклик до суду надсилалися за зареєстрованим його місцем проживання, відомості про яке отримані Мончегорським міським судом Мурманської області Російської Федерації у відділі з питань міграції ВМВС Росії по місту Мончегорську, однак згідно поверненим повідомленням відповідач за цією адресою не проживає, а відповідно до абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
В звязку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою усіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батьків утримувати малолітніх дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.
Як видно із копій свідоцтв про народження ОСОБА_3, вона народилася 23 березня 2006 року, ОСОБА_4 народився 09 липня 2007 року, відповідач ОСОБА_2 є їх батьком, а позивачка матірю (а.с. 3 4).
Згідно довідки виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області № 3397 від 30.09.2016 року діти сторін у справі проживають разом із матірю в АДРЕСА_1 (а.с. ).
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).
Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Отже, обов'язок батьків з утримання своєї дитини виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати свою дитину незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано, проживають вони спільно чи окремо. Обов'язок батьків утримувати свою дитину є безумовним, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач є перебуває у працездатному віці, має нерегулярний мінливий дохід, на що посилалася позивачка у позові та чого не спростовував відповідач.
Таким чином, враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своїх дітей, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі.
При визначенні ж розміру аліментів суд також у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Суд, визначаючи розмір аліментів, які повинні стягуватися з відповідача на користь позивачки на утримання дітей враховує матеріальне становище матері, а також матеріальне становище батька дітей платника аліментів, який, як було встановлено судом в наявний час не працює.
Судом при визначенні розміру аліментів також враховується, що Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років (в якому перебувають діти сторін), встановлений з 1 травня у розмірі 1 777,00 гривень.
Таким чином, з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1, обставин справи, принципу рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей, суд приходить висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі 900,00 грн. щомісяця на кожну дитину, який в силу ч. 2 ст. 184 СК України підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому по наявній справі аліменти з відповідача мають бути присуджені з 05.10.2016 р.
Отже суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Суд також вважає за необхідне у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 640,00 гривень.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Керуючись ст. ст. 181, 182 184, 191 СК України,
ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 215 ЦПК України, суд
ОСОБА_5 Зіновіївни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, яка народилася 23 березня 2006 року та ОСОБА_4, який народився 09 липня 2007 року, у твердій грошовій сумі у розмірі по 900 (девятсот) гривень 00 копійок, щомісячно, на кожну дитину, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту подання позовної заяви, тобто з 05 жовтня 2016 року і до повноліття дітей, тобто до 23 березня 2024 року та до 09 липня 2025 року відповідно.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі по 2 000,00 гривень на кожну дитину відмовити.
Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано протягом строку оскарження; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ

Арцизького районного суду