Справа №591/734/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/755/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, Сумської міської ради, Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до міського голови м. Суми Лисенка Олександра Миколайовича, Сумської міської ради, Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено дату звільнення ОСОБА_3, зазначену в розпорядженні міського голови м. Суми від 13 січня 2017 року №12-к про звільнення ОСОБА_3 з посади директора КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради, з 02 листопада 2016 року на 13 січня 2017 року.

В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Сумської міської ради в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги той факт, що розпорядження про прийняття його на роботу за новим контрактом від 02 листопада 2015 року міським головою м. Суми не виносилось, а таке розпорядження є обов'язковим для допуску до роботи.

Судом не враховано, що відносно нього не виносилось і розпорядження про його звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 03 листопада 2014 року.

Крім того, відповідні записи про його звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту від 03 листопада 2014 року та прийняття на роботу за новим контрактом від 02 листопада 2015 року до трудової книжки не вносились. Таким чином, починаючи з 02 листопада 2015 року він вже перебував у трудових відносинах з відповідачем не на підставі контракту, а на умовах безстрокового трудового договору, оскільки відповідачем грубо порушено порядок його звільнення та прийняття на роботу на підставі контракту, як того вимагає Положення про порядок укладення контрактів при прийнятті працівників на роботу, затвердженого Постановою КМУ «Про впорядкування застосування контрактної форми трудового договору» від 19 березня 1994 року № 170.

Суд безпідставно не взяв до уваги, що після завершення дії контрактів 2014 та 2015 років, будь-які розпорядження міського голови м. Суми з приводу його звільнення та про призначення на посади не виносились, а трудові відносини тривали, а тому до вказаних правовідносин необхідно було застосовувати норму п. 2 ст. 36 КЗпП України.

В апеляційній скарзі КП ЕЗО «Міськсвітло» Сумської міської ради, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині зміни дати звільнення позивача. Змінити рішення, а саме: виключити з мотивувальної частини рішення речення «В той же час позивач не позбавлений можливості порушувати питання щодо захисту своїх порушених прав, заявляючи вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі у період з 16 червня 2016 року по 13 січня 2017 року, а також середній заробіток в зв'язку з затримкою розрахунку при звільненні». В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Вказує, що суд першої інстанції здійснив зміну дати звільнення позивача з 02 листопада 2016 року на 13 січня 2017 року на підставі приписів статті 235 КЗпП України, але вказана норма діючого законодавства не передбачає зміну дати звільнення, а випадки такої зміни в судовій практиці пов'язані перш за все з встановленням судом неправильності звільнення.

Крім того, позивач в своїй позовній заяві про зміну дати звільнення взагалі не просив, а тому суд безпідставно вийшов за межі позовних вимог в частині зміни дати звільнення.

В апеляційній скарзі Сумська міська рада, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду змінити, скасувавши в частині зміни дати звільнення ОСОБА_3, яка зазначена в розпорядженні міського голови м. Суми від 13 січня 2017 року № 12-к про звільнення ОСОБА_3 з посади директора КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради, з 02 листопада 2016 року на 13 січня 2017 року та стягнення з Сумської міської ради судового збору та закрити провадження у справи в частині стягнення середнього заробітку з 16 червня 2016 року, в іншій частині рішення залишити без змін.

При цьому зазначає, що діючим законодавством передбачено, що керівник підприємства може працювати виключно на умовах контракту. Змінюючи дату звільнення позивача, суд фактично продовжує контракт, хоча пунктом 6.3 контракту від 02 листопада 2015 року чітко визначено, що контракт укладений без подальшої пролонгації.

Крім того, позивач вже заявляв позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при розгляді іншої справи і вказана вимога була частково задоволена судом. В стягненні середнього заробітку за час з 16 червня 2016 року було відмовлено. Тобто, звернення ОСОБА_3 з позовом про стягнення середнього заробітку за час з 16 червня 2016 року є повторним зверненням до суду з тих же підстав та про той саме предмет, а тому провадження в цій частині повинно бути закрито.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_5 та представників відповідачів міського голови м. Суми Лисенка О.М., Сумської міської ради, Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради - ОСОБА_6, ОСОБА_7, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та заперечували проти скарг своїх опонентів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що розпорядженням міського голови м. Суми № 365-к від 03 листопада 2014 року ОСОБА_3 призначено на посаду директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради з 03 листопада 2014 року з укладенням контракту (т.1, а.с. 9, справа № 591/3123/16-ц).

03 листопада 2014 року між Сумською міською радою та ОСОБА_3 укладено контракт зі строком дії з 03 листопада 2014 року по 02 листопада 2015 року. Через рік, 02 листопада 2015 року, дія контракту була продовжена ще на один рік, до 02 листопада 2016 року (а.с. 8-15).

Згідно з розпорядженням міського голови м. Суми № 182-к від 29 квітня 2016 року, за неналежне виконання обов'язків, передбачених контрактом, ОСОБА_3 оголошено догану (т. 1, а.с.10, справа № 591/3123/16-ц).

Розпорядженням міського голови м. Суми № 214-к від 23 травня 2016 року звільнено ОСОБА_3 з посади директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради 23 травня 2016 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків (п.1 ст. 41 КЗпП України) (а.с. 16).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2016 року у цивільній справі № 591/3123/16-ц за позовом ОСОБА_3 до міського голови м. Суми, Сумської міської ради, КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови про притягнення до дисциплінарної відповідальності , про визнання незаконним та скасування розпорядження голови про звільнення, поновлення на посаді директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним розпорядження міського голови м. Суми Лисенка О.М. від 29 квітня 2016 року №182-к «Про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності».

Визнано незаконним розпорядження міського голови м. Суми Лисенка О.М. від 23 травня 2016 року № 214-к «Про звільнення ОСОБА_3.».

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради на період з 24 травня 2016 року по 15 червня 2016 року.

Стягнуто з КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 24 травня 2016 року по 15 червня 2016 року в сумі 7792,12 грн.

В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 17-21).

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2016 року рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2016 року в частині вирішення позову про поновлення ОСОБА_3 на роботі змінено, виклавши 4-й абзац резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_3 на роботі на посаді директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради з 24 травня 2016 року».

В іншій, оскаржуваній частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 вересня 2016 року залишено без змін.

Стягнуто з КП електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради 606 грн. 32 коп. судового збору в дохід держави (а.с. 22-24).

Відповідно до розпорядження міського голови м. Суми від 13 січня 2017 року №11-к на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 23 грудня 2016 року поновлено ОСОБА_3 на посаді директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради з 24 травня 2016 року (а.с. 25).

13 січня 2017 року розпорядженням міського голови м. Суми №12-к звільнено ОСОБА_3 02 листопада 2016 року з посади директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради у зв'язку із закінченням строку трудового договору (п. 2 ст. 36 КЗпП України).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2016 року за скоєння корупційного правопорушення накладено на ОСОБА_3 штраф в дохід держави в сумі 3400 грн. з позбавленням права займати посади, пов'язані з виконавчо-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 6 місяців (а.с.65).

Постановою Апеляційного суду Сумської області від 15 червня 2016 року постанова судді Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 залишена без змін (а.с. 66-67).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у п. 6.3 укладеного контракту між позивачем та Сумською міською радою сторони погодили, що цей контракт укладений без подальшої пролонгації. Будь-яких умов, згідно з якими позивач та Сумська міська рада домовились про можливе продовження дії контракту після закінчення строку, на який його було укладено, вказаний контракт не містить.

Змінюючи дату звільнення позивача з посади, суд керувався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Мінпраці України № 58 від 29 липня 1993 року, згідно з якою днем звільнення вважається останній день роботи, а отже 13 січня 2017 року, коли винесено розпорядження про звільнення позивача з посади.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення позивача на посаді директора комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради, відсутні й правові підстави для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України передбачено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.7 Постанови Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при укладенні трудового договору на визначений строк, цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт).

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 65 ГК України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Посилання ОСОБА_3 на те, що міським головою м. Суми не видавались розпорядження про прийняття його на роботу за новим контрактом від 02 листопада 2015 року та про його звільнення у зв'язку із закінченням строку дії контракту, є необґрунтованими.

Як вбачається з п. 5.2.1 укладеного контракту між позивачем та Сумською міською радою від 02 листопада 2015 року, контракт припиняється після закінчення строку його дії, а п. п. 6.1 та 6.2 цього контракту визначений строк його дії з 03 листопада 2015 року по 02 листопада 2016 року, а також те, що дія контракту припиняється після закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 6.3 контракту, сторонами було погоджено, що цей контракт укладений без подальшої пролонгації і будь-яких умов, згідно з якими позивач та Сумська міська рада домовились про його продовження після закінчення строку, на який було його укладено, не містить.

Можливість вирішення питання продовження трудових відносин виникла у Сумської міської ради лише після набрання законної сили судовими рішеннями у справі, в якій позивач оспорював своє попереднє звільнення, тобто 23 грудня 2016 року - дата ухвалення рішення апеляційним судом.

Тому посилання Сумської міської ради в апеляційній скарзі на те, що змінюючи дату звільнення позивача, суд фактично продовжує контракт, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги КП ЕЗО «Міськсвітло» Сумської міської ради про те, що статтею 235 КЗпП України не передбачено зміну дати звільнення, не заслуговують на увагу, оскільки при зміні дати звільнення позивача суд першої інстанції обгрунтовано керувався положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Мінпраці України № 58 від 29 липня 1993 року, згідно з якою, днем звільнення вважається останній день роботи. А оскільки розпорядження міського голови про звільнення ОСОБА_3 з посади директора КП ЕЗО «Міськсвітло» Сумської міської ради видано 13 січня 2017 року, цей день і є останнім днем роботи позивача.

Таким чином, доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Сумської міської ради, Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» Сумської міської ради відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді -