РІШЕННЯ

іменем України

28 лютого 2017 року Сватівський районний суд Луганської області в складі головуючого - судді Попової О.М. при секретарі судового засідання Крикуновій Т.В. розглянувши одноособово у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління Державної міграційної служби України у Луганській області про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України та в'їзд та виїзд в зону АТО без згоди та супроводу батька, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під зобов'язання його зворотнього повернення, до країни Росія, підконтрольної території України, до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а також в'їзду та виїзду в зону проведення АТО у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з моменту прийняття рішення по справі і до повноліття дитини, для збереження життя та здоров'я, займання спортом та оздоровленням без згоди його батька - ОСОБА_2, також надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди його батька - ОСОБА_3, судовий збір стягнути з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона з відповідачем перебувала в шлюбі зареєстрованому 27 грудня 2005 року, який було розірвано. Після чого вона з відповідачем проживає окремо. За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач по справі матеріальної допомоги сину не надає, проживає на тимчасово окупованій території України, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. Син перебуває на обліку у лікарні та має захворювання - бронхоектатичну хворобу, тому з метою оздоровлення дитини вона має намір виїжджати до Росії, на підконтрольну територію України та інших країн. Проте реалізувати таку можливість без дозволу (згоди) відповідача вона не має права.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_3 повторно у судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи відповідно до вимог чинного законодавства і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у його відсутність також не надходило.

Уповноважений представник третьої особи - Управління Державної міграційної служби України у Луганській області у судове засідання не прибув, просили прийняти рішення на розсуд суду та без їх представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд на місці постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, беручи до уваги заяву позивача та представника третьої особи, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, оскільки судом встановлено наступні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та 27 травня 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції видане свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 11).

Перебуваючи у шлюбі у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 12).

З історії хвороби, медичних висновків на ім'я ОСОБА_3 вбачається, що дитина має захворювання та потребує постійного лікарського нагляду (а.с. 15-19).

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 за місцем її реєстрації в АДРЕСА_1 (а.с. 20).

У відповідності до пункту 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року за № 254-VIII - визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно абзаца 4 пункту 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 367 - в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України».

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, діючим законодавством встановлено порядок виїзду на тимчасово непідконтрольну територію Україні та за кордон України неповнолітньої дитини з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі кордону України та на неконтрольовану територію Луганської області, отже суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути суму сплаченого судового збору з відповідача на користь позивача, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 61, 74, 88, 209, 212 - 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України та в'їзд, виїзд в зону АТО без згоди та супроводу батька - задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під зобов'язання його зворотнього повернення, до країни Росія, підконтрольної території України, до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, а також в'їзду та виїзду в зону проведення АТО у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з моменту набрання рішенням по справі законної сили і до досягнення дитиною 18 років без згоди його батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних документів для неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди його батька - ОСОБА_2.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 551,20 грн. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Попова