Справа № 497/2147/16-ц
Провадження № 2/497/92/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2017 року Болградський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Раца В.А.

при секретарі Божевій І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14.11.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Одеської області та просить визнати за нею право власності на 11/20 частин житлового будинку, розташованого за адресою вул. Зеленій, 1, с.Тополине, Болградського району Одеської області, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 09 березня 1992 року її померлій бабусі ОСОБА_3 на праві власності належить 11/20 часток житлового будинку по вул. Зеленій, 1 в с.Тополине Болградського району. Після смерті бабусі вона та її дядько ОСОБА_4, який помер 17 жовтня 2015 року прийняли спадщину. Після смерті бабусі та дядька вона звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 11/20 часток житлового будинку, так як у договорі купівлі-продажу від 09.03.1992 року відсутні номер будинку та вулиця на якій він розташований, тому вона позивачка вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що 09 березня 1992 року між ОСОБА_5, діючим від імені совхозу ім.Суворова та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого совхоз ім.Суворова продав ОСОБА_3 одне саманне домоволодіння з надвірними спорудами, загальною площею 34,00 кв.м., розташований в с.Тополине на присадибній земельній ділянці земель ОСОБА_2 сільської ради, договір зареєстровано в реєстрі за № 23 (а.с.6). Також з договору вбачається, що в Болградському БТІ на підставі цього договору за ОСОБА_3 було зареєстровано право особистої власності на 11/20 часток житлового будинку, розташованого по вул.Зеленій,1 в с.Тополине.

24.05.2016 року на даний житловий будинок виготовлено технічний паспорт КП «Болградське БТІ», в якому зазначено, що ОСОБА_3 належить житловий будинок №1 по вул.Зелена в с.Тополине Болградського району Одеської області, загальна площа якого складає 62,20 кв.м.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області від 17.03.2016 року за №201 ОСОБА_3 належить житловий будинок за адресою: вул. Зелена, 1 в с.Тополине Болградського району Одеської області (а.с.13).

На підставі довідки №30 від 02.02.2017 року виданої КП «Болградське БТІ» за ОСОБА_3 13.03.1992 року зареєстроване право власності на 11/20 частин житлового будинку №1 по вул. Зелена, с.Тополине Болградського району Одеської області. Співвласником вищезазначеного будинку є ОСОБА_6, частка якої складає 9/20 частин.

Таким чином враховуючи вищенаведені обставини та докази, суд приходить до висновку, що хоча в самому договорі купівлі-продажу частини спадкового домоволодіння не зазначено вулиці та номеру будинку, однак всі інші оформлення за цим договором свідчать, що ОСОБА_3 належали 11/20 частин домоволодіння по вул. Зеленій, 1 в с. Тополине Болградського району Одеської області, що також підвтерджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради від 06.03.2017 року за № 02-13/84 про записи в погосподарській книзі зазначеного домоволодіння.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 430152 від 02.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеській області, а/з №841 ОСОБА_3 померла 01.10.2015 року (а.с.15).

Позивач по справі являється онукою спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження позивачки №340399 від 13.04.1982 року, з якого вбачається, що батьком позивачки є ОСОБА_7; свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серія ЯИ №496871 від 31.03.1956 року; витягом з державного реєстру актів цивільного стану №3 від 18.05.2016 року; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №9 від 18.05.2016 року, з якого вбачається, що дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ОСОБА_9; свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 194972 від 27.08.2013 року, а/з 1043, з якого вбачається, що ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_10; тобто відповідно до ст. 1266 ЦК вона позивачка являється спадкоємцем за правом представлення частки спадкового майна, яка б належала за законом її батькові ОСОБА_7, який помер 13 лютого 2011 року. Вона прийняла спадщину шляхом звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (заява про прийняття спадщини від 23 березня 2016 року ) відповідно до ст. 1269,1270 ЦК України.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_11 №242/02-31 від 25.08.2016 року, їй позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу(а.с.4).

Іншим спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_4, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради Болградського району № 201 від 17.03.2016 року (а.с.13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 431450 від 19.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, а/з №1610 ОСОБА_4 помер 17.10.2015 року (а.с.14).

Позивач по справі являється племінницею спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія І-ЖД №053834 виданого повторно 13.07.2006 року, а/з 123, з якого вбачається, що батько позивачки ОСОБА_7 та померлий ОСОБА_4 є рідними братами; тобто відповідно до ст. 1265 ЦК вона позивачка являється спадкоємцем пятої черги, та прийняла спадщину шляхом звернення протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (заява про прийняття спадщини від 09 березня 2016 року ) відповідно до ст. 1269,1270 ЦК України.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_11 №243/02-31 від 25.08.2016 року, їй позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що померлий ОСОБА_4 при житті не оформив своїх спадкових прав на 11/40 часток вищезазначеного житлового будинку, яки він успадкував після смерті матері(а.с.5).

Інших спадкоємців, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини, або прийняли спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на час його смерті, судом не встановлено

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд вважає за необхідно визнати за ОСОБА_9 право власності на 11/40 частин житлового будинку після смерті бабусі ОСОБА_3 та на 11/40 частин після смерті дядька ОСОБА_4, а всього на 11/20 частин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1222,1265,1266,1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст.10,60,213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на 11/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по вул. Зеленій, 1 в с.Тополине Болградського району Одеської області.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги, або в порядку ст. 294 ЦПК України. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя В.А. Раца