Ухвала

іменем україни

22 лютого 2017року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів:Євграфової Є.П., ЄвтушенкоО.І., Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу судді апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2016року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 грудня 2015 рокув зв'язку з несплатою судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 5 715 грн 73 коп. залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 грудня 2015 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 проситьоскаржувану ухвалу судді апеляційного суду скасувати та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення, суддя апеляційного суду виходив із того, що позивач у встановлений судом строк не усунув в повному обсязі недоліки апеляційної скарги.

Проте даний висновок не ґрунтується на процесуальному законі.

Згідно з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається стороні.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 10 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без руху та надано заявнику строк протягом п'яти днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати суми судового збору в розмірі 5 715 грн 73 коп.

Як вбачається з матеріалів справи 17 лютого 2016 року ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_7 до апеляційного суду надав квитанцію про сплату судового збору в розмірі 4 019 грн 41 коп. та заяву про усунення недоліків, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, які знаходяться у матеріалах справи (а.с. 89-90а).

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності з 01 листопада 2011 року. При цьому з 01 вересня 2015 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги, за подання апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи з позовом до суду першої інстанції позивач звернувся в серпні 2015 року.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подання позову, ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Мінімальна заробітна плата станом на січень 2015 року становила 1 218 грн (3*1218=3654 грн).

За подання апеляційної скарги 110% від 3 654 грн = 4 019 грн 40 коп. (3654*110%=4019 грн 40 коп.), саме така сума й була сплачена заявником.

Проте зазначене залишилося поза увагою судді апеляційної інстанції, який належним чином не перевірив чи усунуто заявником недоліки апеляційної скарги в повному обсязі та дійшов передчасного висновку про повернення апеляційної скарги, чим позбавив ОСОБА_5 права на апеляційне оскарження судового рішення, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це є порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи вищевикладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів касаційного суду вважає, що оскаржувана ухвала судді апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 340, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу судді апеляційного суду Одеської області від 29 лютого 2016року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Є.П. Євграфова

О.І.Євтушенко

Т.Л.Ізмайлова

С.О.Карпенко