Провадження № 2/161/496/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації, ОСОБА_6, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_8.

Позов мотивує тим, що її донька є матір'ю двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_7 та доньки ОСОБА_8. Однак дітьми не цікавиться, протягом тривалого часу проживає окремо, участі в утриманні дітей не приймає. Фактично діти перебувають на утриманні дід та баби ОСОБА_2, позивача у справі. Матір самоусунулася від виховання та утримання дітей.

А тому, просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, судові витрати просили стягнути з відповідача. Пояснили, що відповідач участі у вихованні дітей не приймає, протягом тривалого часу матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не відвідувала а ні садок, а ні школу в якій навчаються діти. Батько до дітей також інтересу не виявляє. Фактично вихованням та утриманням дітей займається сама з чоловіком.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 74, 75 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за її відсутності відповідач не подавала.

Представник органу опіки та піклування Луцької державної адміністрації надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно її малолітніх дітей. Не заперечувала щодо задоволення позову, оскільки справа про неналежне виконання ОСОБА_5 своїх батьківських обов'язків перебуває на розгляді в службі вже не один рік. Відповідачу неодноразово надавали можливість виправитись, було три засідання комісії, однак позитивного результату досягнуто не було.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився.

Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до копій свідоцтв про народження (а.с. 3,4) батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, є ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В судовому засіданні встановлено, що неповнолітні діти ОСОБА_7, та ОСОБА_8. проживають з ОСОБА_2 та ОСОБА_10, які доводяться останнім бабою та дідом.

З представлених суду доказів, вбачається, що неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є учнями ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Боратин, 7 та 6 класу відповідно. За період навчання мати не приділяє достатньої уваги вихованню сина, на батьківських зборах була лише декілька разів, не цікавиться навчанням дітей, не бере участі у житті класу. Вихованням дітей займається бабуся (а.с. 12,13).

Висновком органу опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації Волинської області № 461/25/2-17 від 21.02.2017 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, встановлено, що відповідач проживала разом зі своїми неповнолітніми дітьми та батьками. Протягом року остання змінила місце проживання через постійні конфлікти з батьками. Згідно інформації, отриманої з загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів села Боратин, мати участі у вихованні та навчанні дітей не приймає. Фактично утримує та виховує дітей їх бабуся ОСОБА_2

Питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей неодноразово виносилось на розгляд комісії з питань захисту прав дитини. Двічі було вирішено про недоцільність позбавлення останньої батьківських прав з урахуванням інтересів дітей. Однак позитивного результату бесіди не дали.

А тому, на даний час орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зазначені обставини об'єктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи та поясненнями в судовому засіданні сторони позивача та представника Орган опіки та піклування Луцької районної державної адміністрації.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач протягом тривалого часу свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина та доньки, про їхнє навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування для дітей, медичного догляду, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з донькою та сином в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу; не створює умов для належного проживання та виховання. Зазначені фактори в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання доньки та сина та самоусунення від виконання материнських обов'язків.

Встановлені обставини об'єктивно підтверджені дослідженими судом матеріалами справи та поясненнями учасників судового розгляду.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 62, 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК України, на підставі ст.ст. 164 ч.1 п.2, 165-167 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій