Номер провадження: 22-ц/785/1014/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Плавич Н.Д.

суддів: Ващенко Л.Г., Вадовської Л.М.

при секретарі Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні .

розглянула апеляційну скаргу представника ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016року.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6,

про застосування наслідків недійсності нікчемног договору дарування, витребування майна, визнання права власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаний позов заявлено до суду в березні 2013 року. При зверненні до суду позивач посилалася на те, що сторони, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2001 року по 16.04.2010 рік, шлюб розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеса від 16.04.2010 року.

06.02.2008 року позивач уповноважила на підставі генеральної довіреності відповідача ОСОБА_3 розпоряджатися на умовах та за його розсудом усім її майном і тим, що буде придбано у майбутньому з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, укладати та розривати усі дозволені законом договори цивільно-правового характеру та подавати від її імені різні заяви.

На підставі вказаної довіреності 17.06.2009 року відповідачем ОСОБА_3 від імені дружини ОСОБА_2 було подано до нотаріальної контори заяву щодо надання згоди на здійснення дарування земельної ділянки за адресою: м. Одеса вул. Новгородська, 28.

Цього ж дня, 17.06.2009 року ОСОБА_3, який діяв від свого імені та ОСОБА_4 укладено договір дарування цієї земельної ділянки.

В подальшому ОСОБА_4 отримала державний акт про право власності на земельну ділянку за вказаною адресою і 20.11.2009 року подарувала її відповідачу ОСОБА_5, яка є останнім власником спірної земельної ділянки за адресою: м. Одеса вул. Новгородська, 28 площею 0,2117га.

Позивач посилалася на те, що в довіреності від 06 лютого 2008року нею було визначено перелік повноважень ОСОБА_3, але на підставі довіреності позивач не уповноваживала свого чоловіка продавати частку майна (частку земельної ділянки), що їй налажала на праві власності.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила про задоволення позовних вимог, а саме:

визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2117 га за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 28, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у частині дарування ? частини земельної ділянки, застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину;

витребувати у останнього набувача ОСОБА_5 ? частину спірної земельної ділянки;

визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спірної земельної ділянки;

стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Рішенням суду першої інстанції від 11.10.2016 року в позові ОСОБА_2 відмовлено (а.с.223-228).

В апеляційній скарзі апелянт, представник позивача, просить рішення місцевого суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення місцевим судом вимог матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, яку підтримали представники позивача, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Спори між вказаними сторонам розглядаються протягом тривалого часу судами різних інстанцій.

Сторони, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2001 року по 16.04.2010 року, шлюб розірвано на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеса від 16.04.2010року.

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.09.2004 року відповідач ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку пл. 0,2117га за адресою: м. Одеса, вул. Новгородська, 28(а.с.11-12). Даний державний акт був виданий на підставі рішення Київського районного суду м. Одеса від 07.05.2003року, яке сторонам не оспорювалося та є чинним.

У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а саме, 06 лютого 2008року позивач ОСОБА_2 видала довіреність своєму чоловікові ОСОБА_3 , яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, зареєстрована в реєстрі за №1923 відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 розпоряджатися на умовах та за його розсудом усім її майном і тим, що буде придбано у майбутньому з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, укладати та розривати усі дозволені законом договори цивільно-правового характеру та подавати від її імені різні заяви(а.с.52).

На підставі довіреності від 06 лютого 2008року ОСОБА_3 17.06.2009 року від імені дружини ОСОБА_2 подав нотаріально посвідчену заяву до нотаріальної контори щодо надання згоди на здійснення дарування спірної земельної ділянки.

Цього ж дня, 17.06.2009 року між ОСОБА_3, який діяв від свого імені та з урахуванням заяви його дружини, та ОСОБА_9 укладено договір дарування спірної земельної ділянки.

Також встановлено, що в подальшому, набувач ОСОБА_9 отримала державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, виданий Управлінням держкомзему у м. Одеса 07 вересня 2009року, який не оскаржувався у встановленому законом порядку, не був визнаний недійсним, не скасований, та відчужила спірну земельну ділянку на користь ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 12 листопада 2009 року за реєстровим номером №13556.

В дійсності вказаний договір дарування приховував договір купівлі-продажу , який уклали його сторони, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується рішенням Київського районного суду м. Одеса від 21.02.2013 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_9 про визнання правочину удаваним.

Вказані обставини підтверджуються рішенням Приморського районнного суду м. Одеса від 08.07.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб без самостійних вимог: приватних нотаріусов Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, витребування майна від добросовісного набувача, поділ спільного майна подружжя. Законність вказаного рішення перевірялася судами різних інстанцій. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року рішення суду першої інстанції від 08.07.2014 року залишено без змін (а.с.19-25, 38-43).

При розгляді вказаного вище спору суд першої інстанції досліджував генеральну довіреність від 06 лютого 2008року, видану ОСОБА_2 своєму чоловікові ОСОБА_3 і виходив з того, що дружина уповноважила свого чоловіка на підставі генеральної довіреності не лише продати земельну ділянку, а й за його розсудом і від її імені укладати будь-які договори цивільно-правового характеру. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року, на підставі якого залишено без змін рішення суду першої інстанції від 08.07.2014 року зазначено, що «згідно умов договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_9, ОСОБА_3, даруючи спірну земельну ділянку, уклав договір від свого імені, використовуючи нотаріально посвідчену згоду дружини. Договір дарування укладався від імені ОСОБА_3В.(відповідач), а не від імені ОСОБА_2О.(позивача), яка надала лише згоду на укладання договору дарування».

Вимоги позивача щодо застосування наслідків недійсності нікчемного договору дарування, витребування майна, визнання права власності на частку нерухомого майна грунтуються на її доводах про те, що на підставі довіреності від 06 лютого 2008року вона не уповноважувала свого чоловіка продавати частку майна (частку замельної ділянки), що їй налажала на праві власності. Вказані вище судові рішення мають приюдиційне значення для вказаного спору. Судами встановлено, що відповідач на законних підставах зі згоди своєї дружини, позивача ОСОБА_2 розпорядився нерухомим майном, спірною земельною ділянкою, тому у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Колегія вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, тому апеяційна скарга відхиляється, рішення місцевого суду залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п1,308,315,317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про застосування наслідків недійсності нікчемного договору дарування, витребування майна, визнання права власності, залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно після її проголошення,

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

ОСОБА_10

ОСОБА_11