Справа №515/39/17
Провадження №2/515/241/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
28 лютого 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Тимошенка С.В.
за участю: секретаря Коренчук О.Е.
позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
В С Т А Н О В И В:
17 січня 2017 року ОСОБА_1 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини.
11.08.2007 р. між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області. Від шлюбу у них на- родились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, 11.08.2011 р. наро- дження. Спільне життя з відповідачем у них не склалося і рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 02.07.2015 р. шлюб між ними було розірвано. На момент розірвання шлюбу з відповідачем спору щодо утримання дітей між ними не було, оскільки останній обіцяв допомагати та надавати кошти на їх утримання. У жовтні 2015 року вона вступила в шлюб з ОСОБА_5, а 25.12.2015 р. народила третю дитину, на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дити- ною. Діти проживають з нею, вона не має фінансової можливості утримувати їх самостійно. У звя- зку з тим, що відповідач є моряком, має мінливий, але високий дохід, інших утриманців у нього нема, просила стягувати з нього на її користь на утримання дітей аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Крім того, зважаючи на ухилення відповідача від сплати аліментів, просила стягнути аліменти з моменту розірвання шлюбу з відповідачем, а саме з моменту винесення рішення суду про розірвання шлюбу - 02.07.2015 р.
Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням. Відомостей про пова- жність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріа- лів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Згідно копій свідоцтв про народження: серії І-ЖД № 102184 та серії 1-ЖД № 280826 (а.с.6-7), у сторін по справі народилися діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 02.07.2015 р. (копія на а.с.8-9) ро- зірвано шлюб, зареєстрований 11.08.2007 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 85, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 242723 (а.с.10), 22 жовтня 2015 року позивач уклала вдруге шлюб, після чого їй присвоєно прізвище «Шидер».

З копії свідоцтва про народження (а.с.11) вбачається, що 25.12.2015 р. у позивача народилась донька - ОСОБА_7

Довідкою Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області від 01.02.2017 р. (а.с.20) підтверджується, що діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матірю ОСОБА_1 та знаходяться на її утриманні.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихо- вання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчан- ня, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, го- тувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дає кожній дитині право на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Як передбачено ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий до- хід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне зна- чення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3 розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд по- винен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на утри- манні матері, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, однак добровільно не надає матеріа- льної допомоги на їх утримання.

Тому суд вважає за можливе та необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь по- зивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення аліментів за минулий час - з моменту розірвання шлю- бу між сторонами - 02.07.2015 р., в розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, суд враховує нас- тупне.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, у даному випадку з 17.01.2017 р.

Положенням ч.2 ст.191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання алі- ментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.

Позивач не надала суду жодного доказу того, що вона вживала всіх заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не змогла їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Отже, позивачкою не доведено суду обставин, передбачених ч.2 ст.191 СК України, які б да- вали суду право стягнути аліменти за минулий час.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і за-перечень…

Проте позивачем не надано суду необхідних та достатніх обєктивних доказів, на підставі яких можливо задоволення її позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий час, а судом їх не добуто.

Тому її позовні вимоги в зазначеній частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182, 184, 191 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 58-60, 88, 208, 209, 213-215,224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, який народився 27.07.1971 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення ними повноліття, починаючи з 17.01.2017 р.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився 27.07.1971 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відпо- відача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Тимошенко