У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2582/16

№ 4-с/183/46/17

21 вересня 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,

встановив:

заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій з урахуванням уточнень, в тому числі і наданих в судовому засіданні просив визнати дії, бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 стосовно виконавчого провадження ВП № 53853746 неправомірними, зобов`язати державного виконавця виконати вимоги закону щодо примусового виконання судового рішення та стягнути судові витрати у справі в розмірі 2342,36 грн., які складаються з витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту,добових та компенсації за відрив від звичайних занять.

В обґрунтування скарги вказав на те, що 25 квітня 2017 року Новомосковський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області отримав заяву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа № 1183/2582/16 (2/183/206/17) від 13 лютого 2017 року, банківських реквізитів стягувача та квитанції про сплату авансового внеску. 28 квітня 2017 року державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 53853746), в якій зазначено: Відкрити виконавче провадження з виконання: виконавчий лист № 183/2582/16 виданий 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2851,59 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 400 грн. витрат понесених на проведення автотоварознавчого дослідження; 3295,24 грн. судових витрат, всього 6546,83 грн.; зобовязати боржника подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 654.68 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження. 25 травня 2017 року заявник отримав рекомендований лист, в якому знаходилася постанова про відкриття виконавчого провадження від 25 квітня 2017 року ВП № 53853746 з датою відправлення 22 травня 2017 року, що є порушенням вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, на день звернення до суду з даною скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця державним виконавцем, окрім порушення ст. 28 Закону не виконується стаття Закону в частині щодо звернення стягнення на належне боржнику інше майно.

В судовому засіданні заявник доповнив обґрунтування скарги посиланням на те, що за час вчинення виконавчих дій державним виконавцем жодного разу не проведено виклик боржника, не застосовано привід через неявку боржника, не отримано відомостей про майновий стан боржника, не отримано повної інформації щодо доходів.

Державний виконавець, заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не з`явилися, підстав неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Від державного виконавця надішли письмові заперечення проти скарги, у відповідності до яких державний виконавець просив відмовити в задоволенні скарги, вказуючи на дотримання нею норм Закону України «Про виконавче провадження», прийняте в процесі виконання рішення про звернення стягнення на доходи боржника.

Від заінтересованої особи-2 ПрАТ «УПСК» надійшла заява про проведення судового розгляду за відсутністю заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, доводи, покладені в обґрунтування скарги, отримані судом копії матеріалів виконавчого провадження, заслухавши пояснення заявника та дослідивши заперечення державного виконавця, суд приходить до наступних висновків.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, за участі третьої особи Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено. Присуджено до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2851,59 грн. відшкодування завданої матеріальної шкоди, в результаті пошкодження автомобіля, 400,00 грн. витрат, понесених на проведення автотоварознавчого дослідження, 3295,24 грн. судових витрат, а всього 6546,83 грн.

На виконання судового рішення 29 березня 2017 року видано виконавчій лист у справі.

28 квітня 2017 року державним виконавцем Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53853746 /а.с.34/, згідно з якою постановлено: відкрити виконавче провадження з виконання: виконавчий лист № 183/2582/16 виданий 29 березня 2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2851,59 грн. відшкодування матеріальної шкоди; 400 грн. витрат понесених на проведення автотоварознавчого дослідження; 3295,24 грн. судових витрат, всього 6546,83 грн.; зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 654.68 грн.; копію постанови направити сторонам виконавчого провадження.

Згідно з супровідним листом від 28 квітня 2017 року № 9226 постанову направлено боржнику та стягувачу. При цьому, матеріали справи не містять доказів направлення ОСОБА_1 копії постанови 28 квітня 2017 року чи 29 квітня 2017 року. Згідно з реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції, складеним Новомосковським МВ ДВС ГТУЮ, списком № 184 згрупованих поштових відправлень листів з рекомендованих, поданих в 6 МВПЗ, копію постанови вих. № 9226/7 направлено ОСОБА_1 22 травня 2017 року /а.с.47-48, 49/.

За ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За таких обставин, оскільки матеріали справи не містять доказів своєчасного надсилання стягувачу постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо несвоєчасного надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження є такими, що підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимоги скарги в частині щодо невжиття державним виконавцем дій, визначених Законом України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення, суд виходить з наступного.

За ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У відповідності до чч.5, 6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобовязані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Частини 1, 5, 8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За чч.1,2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує пяти мінімальних розмірів заробітної плати.

Ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що з пенсії боржника може бути відраховано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сімї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у звязку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Так, матеріали справи містять постанову державного виконавця про арешт майна боржника від 28 квітня 2017 року, якою накладено арешт на майно, належне ОСОБА_4, докази отримання державним виконавцем відповідей про відсутність відомостей про працю боржника за трудовими та цивільно-правовими договорами /а.с.36/, про відсутність доходів боржника /а.с.37/, про відсутність рахунків, відкритих боржником як ФОП /а.с.37/, відповідь про виплату пенсії боржнику в розмірі 1652,02 грн. /а.с.37/, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого за боржником нерухомого майна /а.с.40/, відповідь про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів /а.с.43/.

Відповідно до п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Так, матеріали справи містять докази виклику державного виконавця боржника до державного виконавця з приводу надання документів щодо майнового стану /а.с.42/, отриманого боржником 20 травня 2017 року /а.с.43/, водночас не містять відомостей про надання боржником пояснень чи з`явлення на виклик державного виконавця, вжиття державним виконавцем дій щодо примусової явки боржника. Отримання державним виконавцем від боржника інформації, визначеної за обов`язкову для надання постановою про відкриття виконавчого провадження та Законом України «Про виконавче провадження» - декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За таких обставин, матеріали справи не містять доказів вжиття державним виконавцем всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», спрямованих на своєчасне виконання виконавчого документу, внаслідок чого суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги і в цій частині та наявності підстав для її задоволення.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

За ст.388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Так, заявником заявлено до відшкодування суму в розмірі 2342,36 грн. В обґрунтування даної суми заявник посилається на те, що внаслідок подання скарги ним понесено витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту (м. Першотравенськ - Новомосковськ), пов`язані з придбанням паливно-мастильних матеріалів в розмірі 757,60 грн. Добові, в розмірі 1280,00 грн., компенсація за відрив від звичайних занять в розмірі 304,76 грн.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.5 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави", витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Такі норми встановлені насамперед постановою Кабінету Міністрів України "Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон" від 23 квітня 1999 року N 663 (з наступними змінами) та Інструкцією про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року N 59.

Відповідно до цих документів витрати на проїзд до місця відрядження і назад компенсуються в розмірі вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування (крім таксі) з урахуванням усіх витрат, пов'язаних із придбанням проїзних квитків і користуванням постільними речами в поїздах, та страхових платежів на транспорті. Також компенсуються витрати на проїзд транспортом загального користування (крім таксі) до станції, пристані, аеропорту, якщо вони розташовані за межами населеного пункту, де проживає особа або де знаходиться суд.

Так, з матеріалів справи не вбачається доказів на підтвердження вартості проїзду повітряним, залізничним, водним і автомобільним транспортом загального користування від місця проживання до місцезнаходження суду, внаслідок чого підстав для компенсації вартості проїзду та витрат палива, понесених заявником суд не вбачає.

Щодо вимог про відшкодування добових витрат, суд зазначає наступне.

За ст.170.9.1 ПК України, до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у звязку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день. Враховуючи розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2017 року, розмір добових витрат становить 320,00 грн. Враховуючи, що заявник приймав участь в судових засіданнях 19 липня 2017 року та 21 вересня 2017 року, розмір добових витрат заявника становить 640,00 грн. і з ДВС на користь заявника підлягають означені витрати.

Щодо вимог про відшкодування компенсації за відрив від звичайних занять, то суд зазначає, що належних та допустимих доказів на підтвердження розміру означеної компенсації та наявності підстав для стягнення означеної компенсації суду не надано, а тому підстав для стягнення означеної суми з відповідача суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 210, 385, 387 ЦПК України, суд -

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 щодо несвоєчасного надсилання стягувачу - ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 квітня 2017 року ВП № 53853746.

Зобовязати державного виконавця Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 вжити виконавчі заходи в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року у справі № 183/2582/16.

Стягнути з Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з розглядом скарги в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала в повному обсязі складена 25 вересня 2017 року.

Суддя Д.О. Парфьонов