Справа № 199/3313/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

06.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.09.2009 року за її матір'ю ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 20.01.2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

Позивачка зазначила, що з дозволу своєї матері ОСОБА_2, яка була власником спірного домоволодіння, вона у квітні 2003 року переїхала проживати до спірного домоволодіння АДРЕСА_1. На момент вселення домоволодіння АДРЕСА_1 знаходилось у непридатному для проживання стані, тому з метою поліпшення житлових умов позивачкою було зроблений ремонт, проведено всі необхідні комунікації: водопостачання, опалення, каналізація. У зазначеному домоволодінні позивачка проживає весь час, починаючи з 2003 року, разом зі своїми дітьми, сплачує за комунальні послуги.

Посилаючись на те, що вона більше тринадцяти років добросовісно та відкрито володіє домоволодінням АДРЕСА_1, будь-які інші особи, що претендують на спірне майно - відсутні, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку загальною площею 58,9 кв.м., житловою площею 32,6 кв.м. та відповідних господарських будівель і споруд, скасувавши право власності за ОСОБА_2, яке було за нею зареєстровано на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.09.2009 року.

у судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково зазначила, що проживає у будинку з 2003 року, зробила у ньому ремонт, сплатила борги за комунальні послуги, у подальшому власним коштом добудувала необхідні господарські споруди.

Представник позивачки ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти позовних вимог не заперечував, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував, зазначивши, що його батьку ОСОБА_6 будинок АДРЕСА_1 належав згідно із рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 24.10.2003 року №364/12. Земельна ділянка площею в 400 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 була відведена ОСОБА_6 на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 09.12.1960 року, реєстровий №2-8385. Після смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він є єдиним спадкоємцем житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки. Через відсутність правовстановлюючих документів, які необхідно було оформити в порядку спадкування за законом, відповідач продав спірне домоволодіння АДРЕСА_1 відповідачці ОСОБА_2 без оформлення належним чином укладеного договору купівлі-продажу, отримавши від ОСОБА_2 07.03.2003 року завдаток у сумі 10070 гривень та остаточну суму 7000,00 гривень отримав відповідно до нотаріально посвідченої угоди про остаточний розрахунок за спірне домоволодіння від 01.10.2003 року, реєстровий №4141. Посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 не повністю розрахувалась за придбаний будинок АДРЕСА_1, а також у нього відсутнє інше житло для проживання, тому просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав, просив суд у позові відмовити.

Представник третьої особи Управління у сфері державної реєстрації департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Борсук Ю.В. в судове засідання не з'явилась, раніше поданими поясненнями на позов заперечувала проти добросовісності володіння спірним майном позивачкою ОСОБА_1, зазначивши про відсутність доказів на підтвердження права власності за ОСОБА_3 на спірне домоволодіння АДРЕСА_1, просила суд у позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи, показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 25.09.2009 року за ОСОБА_2 було визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1, яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав 20.01.2014 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01.

З дозволу ОСОБА_2 позивачка заселилась до спірного домоволодіння АДРЕСА_1 у квітні 2003 року. З метою поліпшення житлових умов позивачкою було зроблено відновлюваний та капітальний ремонти, проведено всі необхідні комунікації: водопостачання, опалення, каналізація.

В спірному домоволодінні позивачка проживає з 2003 року разом зі своїми дітьми ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №027901 від 25.05.2009 року, виданою Головою квартального комітету №13 (а.с. 13) та карткою реєстрації особи ОСОБА_1 від 27.01.2014 року (а.с. 17). позивачка одноособово протягом усього часу сплачує за комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями.

Згідно зі ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

П.п. 9, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Факт відкритого, добросовісного та безперервного проживання позивачки ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1 знайшов своє підтвердження у суді, доведений наявними матеріалами у справі доказами, зокрема медичними документами на дітей позивачки, в яких місцем проживання зазначений АДРЕСА_1, оригіналами квитанцій про сплату за комунальні послуги, а також показаннями свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Приймаючи до уваги наведені норми права, та враховуючи, що зі спадкоємцем попередніх власників ОСОБА_3 позивачка жодних угод не укладала та дозволу на її вселення він не надавав, суд вважає скасувати державну реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку А-1 загальною площею 58,9 кв.м,; житловою площею 32,6 кв.м, веранди а-1, ґанку а, літньої кухні Б, сараю В, вбиральні Т, 1-8 - споруди та вимощення, розташованих на земельній ділянці площею 0,04 га.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 - 818 гривень 88 копійок витрат по сплаті судового збору, та з ОСОБА_3 - 818 гривень 88 копійок витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 344 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, про визнання права власності, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А-1 загальною площею 58,9 кв.м, житловою площею 32,6 кв.м, веранди а-1, ганку а, літньої кухні Б, сараю В, вбиральні Г, 1-8 - споруди та вимощення, розташованих на земельній ділянці площею 0,04 га.

Скасувати реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, ІПННОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 818 гривень 88 копійок витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 818 гривень 88 копійок витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: