Ухвала

іменем україни

11 вересня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Писаної Т.О., ПоповичО.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргоюОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 08 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько - ОСОБА_6 Спадкоємцем першої черги за законом після його смерті є вона. За життя ОСОБА_7, перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5, став членом житлово-будівельного кооперативу № 85 у м. Чернігові та йому, як члену кооперативу, було виділено квартиру № АДРЕСА_1, за яку він повністю вніс пайовий внесок у 1990 році. 13 серпня 1991 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 було розірвано без поділу майна подружжя.

Посилаючись на те, що вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя, проте ОСОБА_8 за життя не оформив правовстановлюючі документи на неї та враховуючи викладене, позивач просила визнати за нею право власності на 1/2 частини квартири № АДРЕСА_1.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08 листопада 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини квартири № АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки після виплати паю за спірну квартиру ОСОБА_6 набув права спільної сумісної власності на неї разом із ОСОБА_5 та після його смерті 1/2 частини спірної квартири є спадковим майном.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Т.О.Писана

О.В.Попович