Справа № 214/1097/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 вересня 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача (третьої особи) ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2016 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, уточнивши вимоги (а.с.24), просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за теплову енергію в розмірі 2432,39 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн.

В обґрунтування предявлених вимог вказала, що 01.09.2008 року між КПТМ «Криворіжтепломережа» та ОСОБА_2 укладено договір за №6132 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару за адресою: мкр-н Сонячний, 47/1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. Облік споживання теплової енергії проводиться розрахунковим способом відповідно до п.2.1 договору із зобовязанням споживача проводити оплату за отримані послуги щомісячно, самостійно, в грошовій формі та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим за тарифами, передбаченими рішенням виконкому Криворізької міської ради №710 від 08.04.2009 року. У звязку з неналежним виконанням споживачем своїх зобовязань, за період з листопада 2010 року по квітень 2011 року виникла заборгованість в розмірі 3430,01 грн. 19.12.2011 року за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано судовий наказ на суму заборгованості, під час виконання якого ДВС боржник частково погасила заборгованість, у звязку з чим заборгованість за період з січня 2011 року по квітень 2011 року склала 2432,39 грн. У звязку з тим, що 30.10.2015 року судовий наказ за заявою ОСОБА_2 судом скасовано, з метою стягнення не погашеної заборгованості представник позивача звернулась до суду в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточненні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Крім того, наполягала на відсутності підстав для застосування строку позовної давності за заявою відповідача, оскільки перебіг позовної давності було перервано предявленням підприємством заяви про видачу судового наказу та вчиненням боржником дій, що свідчать про визнання нею боргу. Зазначила, що хоча 04.11.2009 року було встановлено тепловий лічильник у підвальному приміщенні, однак в розумінні п.5.7 договору не визначає обовязковості переукладення зі споживачем договору, оскільки реконструкції обєкта споживача не проводилось.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі. Згідно пояснень, наданих в судовому засіданні та позиції, викладеної в письмових запереченнях проти позову (а.с.27), зазначила, що дійсно 01.09.2008 року між нею та КПТМ «Криворіжтепломережа» було укладено договір щодо надання теплової енергії на потреби опалення для нежитлового приміщення, розташованого за адресою: мкр-н Сонячний 47/1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область. 29.10.2009 року підприємством було затверджено акт розмежування балансової належності теплових мереж та експлуатаційної відповідальності сторін із подальшим підключенням теплового вузла та встановленням лічильника на тепло в підвальному приміщенні буд.№47 на мкр-ні Сонячному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, чим змінено теплові навантаження. Однак КПТМ «Криворіжтепломережа» зі споживачем договір не переуклало, а нарахування вартості спожитої теплової енергії здійснювало за попередніми тарифами без врахування показів лічильника. На направлені на адресу позивача неодноразові претензії з цього приводу та щодо неналежного надання послуг підприємство не реагувало. Крім того, у звязку з пропуском позивачем строку давності предявлення вимог про стягнення заборгованості за період з січня по квітень 2011 року, ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову, про що подала відповідну заяву (а.с.69). Про наявність судового наказу відповідач дізналась у вересні 2015 року, коли з її заробітної плати здійснили відрахування на погашення заборгованості за судовим наказом.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Згідно письмових пояснень (а.с.80), КПТМ «Криворіжтепломережа» не заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що протягом періоду оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою: мкр-н Сонячний, 47/1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, власником якого є ОСОБА_2, він оплачував житлово-комунальні послуги. Після припинення строку дії договору наявний розмір заборгованості за комунальні послуги він погасив в повному обсязі, в підтвердження чому надав розписки, складені чоловіком ОСОБА_2- ОСОБА_3, який діяв на правах представника орендаря.

Третя особа ОСОБА_3, який протягом строку дії довіреності до 11.08.2017 року діяв також як представник відповідача (а.с.44), в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі у звязку з їх неналежним наданням позивачем та пропуском строку предявлення вимог про стягнення заборгованості за 2011 рік.

З урахуванням думки учасників процесу суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності третьої особи ОСОБА_4 з урахуванням його позиції по справі та обсягу наявних доказів.

Суд, вислухавши думку представника позивача, відповідача, третьої особи ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, які вважає належними, допустимими та достатніми в їх сукупності, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обовязки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого cамоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Судом встановлено, що 01.09.2008 року між КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником та фізичною особою ОСОБА_2 як споживачем укладено договір № 6132 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару (а.с.5-7), що відповідає вимогам п.1 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Облік споживання теплової енергії проводиться згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п. 2.1. договору (а.с.5).

Відповідно до п.2.7 договору, у випадку зміни теплової загрузки, загальної площі, кількості осіб, які користуються послугами теплопостачання, споживач ставить до відома постачальника в письмовій формі в строк до 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 3.1. договору споживач проводить оплату щомісячно, самостійно, в грошовій формі та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим (а.с.5-зворот).

Тарифи на послуги теплопостачання передбачені рішенням виконкому Криворізької міської ради № 710 від 08.04.2009, що складає 605 грн. за 1 Гкал (з ПДВ) (а.с.17); постановою №1844 від 14.12.2010 «Про затверджено тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа» що складає 662 грн. 58 коп. за 1 Гкал (з ПДВ) (а.с.16).

Пунктом 6.1 договору встановлено строк його дії з 01.09.2008 року по 01.09.2009 року із щорічною пролонгацією, якщо за місяць до кінця строку його дії не надійде заява однієї із сторін про відмову від договору або його перегляду. При заяві однієї із сторін про розірвання договору за один місяць та відсутності заборгованості споживача договір може бути розірваний. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування за договором припиняються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості (а.с.7 зворот).

Згідно дислокації до договору, об'єктом теплоспоживання є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: мкр-н. Сонячний, 47/1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область (а.с.6 - зворот).

Відповідно до вимог п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії, встановлений в установленому порядку.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Протягом періоду з листопада 2010 року по квітень 2011 року позивач свої зобовязання за договором виконував належним чином, однак відповідач своєчасно оплату за спожиті нею послуги не вносила, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 3430,01 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.9).

Наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановою НКРЕ №1844 від 14.12.2010 року та рішенням виконкому Криворізької міської ради №710 від 08.04.2009 року про встановлення тарифів на послуги теплопостачання (а.с.10-17).

Факт установки в підвальному приміщенні будинку №47 в мкр-ні Сонячному в м. Кривому Розі Дніпропетровської області приладу обліку теплової енергії підтверджується актами (а.с.18,19) та визнаний сторонами.

Твердження відповідача про те, що у звязку з встановленням 04.11.2009 року теплового лічильника у підвальному приміщенні будинку №47 на м-ні Сонячний у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, позивач у 2009 році повинен був переукласти з нею договір, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана дія не відноситься до реконструкції нежитлового приміщення, належного ОСОБА_2, а тільки змінює порядок проведення обліку споживання теплової енергії згідно приладу обліку.

Посилання відповідача про те, що послуги КПТМ «Криворіжтепломережа» за заявлений період надавались неналежної якості та з порушенням умов договору суд також оцінює критично, оскільки надані ОСОБА_2 копії актів-претензій від 29.01.2010 року, 31.01.2012 року, 28.02.2013 року не відносяться до цього періоду (а.с.29, 30, 31). Доказів, які б підтверджували дійсність наявності у ОСОБА_2 претензій до рівня та якості послуг, які їй надавалась КПТМ «Криворіжтепломережа» протягом листопада 2010 року квітня 2011 року нею не надано.

Позаяк, суд вважає за необхідне зауважити, що спори щодо задоволення претензій споживачів розвязуються у суді, але відповідач з цього приводу до суду з позовом до КПТМ «Криворіжтепломережа» не зверталась, а тому такі доводи відповідача не стосуються предмету спору.

19.12.2011 року за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа» Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ №2н-3309/11 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару в розмірі 3430,01 грн. та судового збору 94,10 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2015 року судовий наказ скасовано (а.с.4).

18.03.2015 року КПТМ «Криворіжтепломережа» подало до державної виконавчої служби заяву про повторне прийняття на примусове виконання судового наказу після отримання його дублікату згідно ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2015 року (а.с.118, 119).

З довідки Саксаганського відділу ДВС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області від 08.12.2014 року № 31849 (а.с.120) слідує, що судовий наказ раніше дійсно перебував на виконанні, провадження за яким в квітні 2014 року було завершено.

В рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги із заробітної плати ОСОБА_2 на погашення заборгованості було утримано суму коштів в загальному розмірі 3821,58 грн., з яких: 04.06.2015 року 467,36 грн., 467,34 грн., 467,34 грн. (платіжні доручення №2350, №2353, №2356), 28.08.2015 року 85,31 грн., 85,32 грн., 85,31 грн., (платіжні доручення №3461, № 3462, № 3463), 30.09.2015 року 412,95 грн., 412,95 грн., 412,96 грн.(платіжні доручення №4063, №4064, №4065), 02.11.2015 року 444,95 грн., 444,96 грн., 34,83 грн. (платіжні доручення №4587, №4588, №4589) (а.с.88-97).

Однак, враховуючи, що в платіжних дорученнях зазначені різні виконавчі провадження, в той час як про стягнення з ОСОБА_2 в різні періоди часу видавалось декілька судових наказів, ухвалювалось рішення від 26.10.2016 року (а.с.121-125), під час перевірки, яка саме сума коштів була зарахована конкретно на погашення заборгованості за судовим наказом № 2н-3309/11 від 19.12.2011 року суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості із вказівкою на проведені зарахування (а.с.25).

Так, із розрахунку вбачається, що на рахунок КПТМ «Криворіжтепломережа» на погашення заборгованості за період з листопада 2010 року по квітень 2011 року було зараховано 1397,62 грн., примусово стягнути з ОСОБА_2 з яких: 24.01.2011 року 400 грн., 05.06.2015 року 114,35 грн., 259,45 грн., 93,56 грн.; 31.08.2015 року 85,31 грн., 03.11.2015 року 444,95 грн. (а.с.25). Наданий розрахунок відповідачем не спростовано. Як вказувала в ході судового розгляду відповідач, жодних коштів в рахунок погашення заборгованості в добровільному порядку вона не вносила.

Таким чином, з урахуванням стягнутих з ОСОБА_2 коштів в сумі 1397,62 грн., розмір заборгованості за період з листопада 2010 року по квітень 2011 року зменшено до 2432,39 грн. з розрахунку: 3830,01 1397,62 = 2432,39 грн., яку представник позивача просить суд стягнути з відповідача в позовному провадженні.

Враховуючи те, що відповідно до ст.162 ЖК УРСР, ст..322 ЦК України тягар утримання майна, у тому числі обовязок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення, тому посилання третьої особи ОСОБА_3 на виникнення заборгованості з вини ОСОБА_4 за період перебування нежитлового приміщення в його оренді згідно договору від 17.01.2009 року (а.с.59-61) суд залишає поза увагою, оскільки такі відносини врегульовані умовами укладеного між ними договору та вирішуються виключно між ОСОБА_2 як орендодавцем та ОСОБА_4 як орендарем і не стосуються предмету спору, в той час як жодних вимог до нього КПТМ «Криворіжтепломережа» не заявлено.

Під час розгляду позову КПТМ «Криворіжтепломережа» відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання про застосування строку позовної давності оскільки вимоги, заявлені за межами трирічного строку. Перевіряючи обґрунтованість такої заяви, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст.257, ч.ч.1, 2 ст.264 ЦК України зазначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчинення особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу і позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач.

Судовий наказ відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, перериває позовну давність.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України щодо переривання строків позовної давності поданням заяви про видачу судового наказу викладена в постанові від 13.01.2016 року по справі № 6-931цс15 та постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-214цс14.

Відповідно до ч.3 ст.264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» в грудні 2011 році звертався до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із боржника ОСОБА_2 заборгованості в сумі 3430,01 грн. за період з листопада 2010 року по квітень 2011 року, який судом видано 19.12.2011 року.

Таким чином, предявленням заяви про видачу судового наказу в грудні 2011 року позивач перервав перебіг строку позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за заявлений період, який з грудня 2011 року почав обчислюватись заново та тривав до грудня 2014 року.

Між іншим, з позовом до суду КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося лише 25.02.2016 року із вимогою про стягнення заборгованості за період, що знаходився поза межами строку позовної давності. Жодних дій, що свідчили б про визнання відповідачем боргу та обізнаність про його наявність загалом, ОСОБА_2 вчинено не було. Позаяк, діючим законодавством України не передбачено як за підставу переривання строку позовної давності скасування судового наказу.

При цьому, суд вважає за необхідне підкреслити, що оплата заборгованості за період з листопада 2010 року по квітень 2011 року мала місце лише 05.06.2015 року, 31.08.2015 року та 03.11.2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості в графі «Дата оплати» (а.с.25), що, в свою чергу, свідчить, що після видачі судового наказу 19.12.2011 року протягом понад 4-х років жодних коштів на погашення існуючої заборгованості не надходило, а позивач, знаючи про порушення його майнових прав та інтересів, жодних дій щодо стягнення заборгованості не вчиняв.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність застосування норм ст.264 ЦК України, про що заявлено відповідачем, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, підстави для відшкодування позивачеві судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Євтушенко О.І.