Провадження № 2/643/1647/17
03.03.2017 р. м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарях Воловод К.А., Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики,
Представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти ухвалення у справі заочного рішенням суду, надала суду для огляду оригінали розписок та направила суду заяву, в якій просила розглянути справу у відсутність представника з урахуванням уточненої позовної заяви на підставі документів, які є у наявності та надані до суду. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на неодноразові виклики не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутність не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
04.06.2013 р. позивач передала відповідачу згідно з письмовою розпискою суму 5000 доларів США, яку відповідач зобовязалася повернути до 31 грудня 2013 року, однак своїх зобовязань не виконала.
Оригінали розписок оглянуті в судовому засіданні, копії знаходяться в матеріалах справи.
Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленими представником позивача письмовими розписками, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Станом на 21 листопада 2016 року офіційний курс НБУ за 100 доларів США становив 2589 грн. 53 коп.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-ХІІ від 3 липня 1991 р. індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.
Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.
Відповідно до ст. 524 ЦК України, зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.
На підставі викладеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково та стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість за трьома договорами позики від 08 травня 2013 року та 04 червня 2013 року у розмірі 2123414 грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 141407 грн., а всього 2264821грн.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 6890 грн., що підтверджується квитанцією № 16744808 від 22 листопада 2016 р. (а.с. 21).
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 суд відмовляє за необґрунтованістю позивачем своїх позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, заборгованість за трьома договорами позики від 08 травня 2013 року та 04 червня 2013 року у розмірі 2123414 (два мільйони сто двадцять три тисячі чотириста чотирнадцять) грн., три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 141407 (сто сорок одна тисяча чотириста сім) грн., а всього 2264821 (два мільйони двісті шістдесят чотири тисячі вісімсот двадцять одна) грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1, витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот девяносто) грн.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів, з дня отримання його копії.

Суддя Харченко А.М.