Справа № 712/785/17-ц
Провадження №2/712/792/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пироженко В.Д..

при секретарі - Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківським прав, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківським прав, зазначивши, що відповідач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після народження дитини вона проживала з ОСОБА_3 як родина, але на початку 2005 року вони прийняли рішення проживати окремо. З того часу відповідач припинив зустрічатись з сином. В 2007 році ОСОБА_1 намагалась налагодити відносини відповідача з сином, але він відмовився. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2007 р. з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 300 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Оскільки відповідач не виконував дане рішення суду та не спілкувався з дитиною, позивач звернулась в 2010 р. до Органу опіки та піклування Соснівської районної ради у м. Черкаси, але їй було відмовлено у виготовленні висновку щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав оскільки останній почав сплачувати аліменти та мав намір спілкуватись з сином.

Станом на 01.12.2016 року заборгованість по аліментам становить 24983,92 грн. З 2011 р. батько не зустрічається з сином, не цікавиться його життям, здоров»ям, духовним та моральним розвитком, матеріально сина не забезпечує. Малолітній ОСОБА_2 ігнорує факт споріднення з батьком.

За інформацією адміністрації школи де навчається ОСОБА_2, батько життям сина не цікавиться, до школи не з»являється.

Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Представник служби у справах дітей Черкаської міської ради Молчанович Н.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, свідків, думку малолітнього ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що гр.. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить Свідоцтво про народження Серії НОМЕР_1, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаської обл.., актовий запис №1086.

Відповідно до довідки про склад сім»ї №247 від 28.12.2016 року виданої ЧНУ ім.. Б.Хмельницького, ОСОБА_2 проживає разом з позивачкою за адресою АДРЕСА_1

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.06.2007 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 300 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам Соснівського ВДВС Черкаського МУЮ , станом на 01.12.2016 року заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів складає 24983,92 грн.

Згідно характеристики наданої Черкаської спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №17 Черкаської міської ради Черкаської області, ОСОБА_2 на даний час є учнем 6-М класу. Батько життям та навчанням сина не цікавиться, і жодних відомостей про нього не має.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, відповідач не цікавиться життям та здоров»ям сина. Вона неодноразово намагалась налагодити стосунки відповідача з сином, телефонувала йому та сприяла їх побаченням, але відповідач не проявив цікавість. Останній раз він вітав з сином з днем народження коли тому було 5 років і то по телефону.

Даний факт підтвердила свідок ОСОБА_7, яка пояснила, що вона являється подругою та кумою позивачки. Знайомі вже дев»ятнацять років. Відповідача вона знає, і спілкувалась з ним коли він проживав з позивачкою. Їй відомо, що ОСОБА_3 з дитиною не спілкується, матеріально не допомагає, налагодити контакт з сином не намагається незважаючи на спроби позивачки.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивачки, а ОСОБА_2 його племінник. Його батько ОСОБА_3 не спілкується з ОСОБА_2 близько десяти років, не надає ніякої допомоги. ОСОБА_2 називає батьком першого чоловіка сестри.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він батько старшого сина ОСОБА_1 З малолітнім ОСОБА_2 він регулярно спілкується, водить в кіно, займається його розвитком, проводить з ним вільний час. ОСОБА_2 його називає «папа ОСОБА_11». Відповідача він знає, враховуючи стан здоров»я позивачки, в них була розмова щодо місця проживання малолітнього, і ОСОБА_3 не заперечував проти проживання ОСОБА_2 разом з ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він старший брат малолітнього ОСОБА_2 Відповідача він знає, оскільки він проживав з ними коли йому було років п»ять, після того як вони з мамою розійшлись він його не бачив. ОСОБА_3 з ними не спілкується, цікавості до його брата не виявляє, матеріально не забезпечує. Останній раз вітав з днем народження ОСОБА_2 коли тому було років п»ять і то по телефону.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

30.01.2017 р. Органом опіки та піклування наданий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який затверджений рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради Черкаської області №51/30-03-03.

Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Малолітній ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що батька він свого знає, але спілкуватись з ним не бажає, коли бачив його останній раз, то батько зробив вигляд що вони сторонні люди. Його вихованням займається мама та батько його старшого брата, якого він називає «папа ОСОБА_11», який і виховує його, водить його в кіно, проводить з ним вільний час,а тому вважає, що він і є його батьком.

З пояснень позивача, свідків, самого малолітнього ОСОБА_2, а також з наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконує обов'язків по вихованню дитини, які передбачені ст. 150 СК України, а саме, відповідач не забезпечує сина матеріально, не піклується про життя та здоров'я, не дбає про його фізичний та моральний розвиток. У зв'язку з чим, суд прийшов до переконання, що вищенаведене свідчить про байдужість батька до дитини та про його небажання цікавитися життям сина та виконувати свій батьківський обов'язок.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача не вбачається бажання приймати участь у вихованні, матеріальному утриманні сина, підвищенні рівня його знань та оздоровлення дитини.

Відповідно до Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Як випливає зі змісту положень принципу 6 Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 р. - дитина для повного і гармонізаційного розвитку її особи потребує любові і розуміння, вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідач без поважних причин не виявляє щодо свого сина батьківського піклування, ухиляється від виконання свого обов'язку по вихованню, маючи юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст батьківського обов'язку, а тому його слід позбавити батьківських прав..

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд вважає також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати , а саме судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, ППВС України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про позбавлення батьківським прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя Пироженко В.Д.