Справа № 438/937/16-ц
Провадження №2-о/438/1/2017
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 березня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Слиша А.Т.

народних засідателів Наминаніка М.В.

Костя С.П.

при секретарі Гавдяк О.В.

за участю заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Шульц Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бориславі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до Бориславського міського суду з заявою в якій просить визнати недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у м. Бориславі Львівської області і проживає за адресою: АДРЕСА_1. та призначити ОСОБА_2, опікуном ОСОБА_4.

Заява мотивована тим, що заявник ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з дитинства страждає на психічні розлади, що підтверджують наявні у його пенсійній справі (перебуває на обліку в Дрогобицькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Львівської області) медичні висновки на дитину інваліда з дитинства №17 від 27.08.1987року (захворювання/патологічний стан/ - розумове відставання в ст. дебільності з поєднанням порушення мовлення), № 6 від 20.03.1991року та № 7 від 01.04.1997року (захворювання/патологічний стан/ - олігофренія в ст. імбецильності).

18 серпня 1997 року міжрайонною спеціалізованою психіатричною ЛТЕК №2, ОСОБА_4, безтерміново визнаний інвалідом з дитинства другої групи.

Заявник ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримав у повному обсязі, просить її задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Бориславської міської ради Львівської області Шульц Т.І., яка діє на підставі довіреності № 3-21/2374 від 03 жовтня 2016 року у судовому засіданні не заперечила проти визнання ОСОБА_4 недієздатним.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона унаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна віддавати звіт своїм діям і (або) контролювати їх.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 3 Конституції України, передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Судом встановлено, що згідно до свідоцтв про народження ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З дитинства ОСОБА_4, страждає на психічні розлади.

Згідно медичних висновків на дитину інваліда з дитинства №17 від 27 серпня 1987 року - захворювання/патологічний стан/ - розумове відставання в ст. дебільності з поєднанням порушення мовлення, № 6 від 20 березня 1991 року та № 7 від 01 квітня 1997 року - захворювання/патологічний стан/ - олігофренія в ст. імбецильності.

18 серпня 1997 року міжрайонною спеціалізованою психіатричною ЛТЕК №2, ОСОБА_4, безтерміново визнаний інвалідом з дитинства другої групи.

Згідно довідки Дрогобицького об'єднаного управлінні Пенсійного фонду України Львівської області від 12 вересня 2016 року №1750 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії по інвалідності з дитинства. Період інвалідності з 04.08.97 - довічно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №613, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 страждає стійким хронічним розладом психічної діяльності у формі помірно вираженої розумової відсталості в ступені імбецильності та за своїм психічним станом не може. усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує опіки.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У відповідності з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно статтей 5-9 розділу 1 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод порушенням прав є визнання недієздатною особи, коли психічно хвора людина не є небезпечною.

Відповідно до ст. 241 ч. 1 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Відповідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і обов'язки.

Разом з тим, ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

При цьому судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 до виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу опіки та піклування про встановлення опіки над ОСОБА_4 не звертався та це питання не вирішено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, оскільки судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням, внаслідок якого нездатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Разом з тим, заявник ОСОБА_2 не звертався до органу опіки та піклування про призначення опіки, це питання не вирішувалося, відповідно в цій частині вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.88, 214 ЦПК України ЗУ «Про судовий збір» судові витрати віднесені на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,10,11, 57,58,59, 60, 212-215, 234, 235, 237-241 ЦПК України ст.ст. 39, 41, 55,60 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Борислава Львівської області, проживає АДРЕСА_2 - н е д і є з д а т н и м.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області.

Головуючий суддя А.Т. Слиш

Народні засідателі М.В. Наминанік

С.П.Кость