Справа № 473/206/17
"03" березня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,
за участю: позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,
У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом в якому вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько - ОСОБА_5.
Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1, а також земельна ділянка загальною площею 5,4354 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 4,4600 га., 0,7701 га., 0,2000 га. та 0,0054 га.), розташована в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Спадщина була прийнята, проте не оформлена дітьми спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер).
Після смерті ОСОБА_6 спадщина була прийнята відповідачами, як спадкоємцями першої черги за законом.
Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті батька, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю доказів, що свідчать про наявність родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також наявністю в Спадковому реєстрі запису про складання 27 березня 2003 року спадкодавцем заповіту на користь ОСОБА_6, що унеможливлює спадкування за законом.
Враховуючи відмову нотаріуса від оформлення спадкових прав на майно, неможливість встановлення факту родинних відносин між ним та спадкодавцем в адміністративному порядку, відсутністю заповіту від 27 березня 2003 року як такого, внаслідок чого спадкування повинно здійснюватися за законом, а тому ОСОБА_1 просив в судовому порядку встановити факт родинних відносин між ним та спадкодавцем, а також визнати за ним право власності на 1/2 частку спірних будинку та ділянок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причини неявки суду не повідомили.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач та його представник не заперечували проти такого порядку вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, показання свідка ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Зокрема судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_5.
Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшов житловий будинок АДРЕСА_1, а також земельна ділянка загальною площею 5,4354 га. (що складається з чотирьох окремих ділянок площами 4,4600 га., 0,7701 га., 0,2000 га. та 0,0054 га.), розташована в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Спадщина була прийнята, проте не оформлена дітьми спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (який ІНФОРМАЦІЯ_3 помер).
Після смерті ОСОБА_6 спадщина була прийнята відповідачами, як спадкоємцями першої черги за законом.
Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав після смерті батька, проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з відсутністю доказів, що свідчать про наявність родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, а також наявністю в Спадковому реєстрі запису про складання 27 березня 2003 року спадкодавцем заповіту на користь ОСОБА_6, що унеможливлює спадкування за законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України).
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.
В судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_7 встановлено, що позивач дійсно є рідним сином ОСОБА_5
Вказана обставина також неодноразово встановлювалася судами різних інстанцій та фіксувалася в судових рішеннях (а.с. 22-38, 96-99).
Встановлення факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем в адміністративному порядку неможливе, а тому такий факт підлягає встановленню в судовому порядку, оскільки від цього залежить право позивача на отримання частки спадкового майна.
Водночас згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України).
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк в порядку, передбаченому законом.
З матеріалів справи вбачається, що в Спадковому реєстрі міститься запис про складання 27 березня 2003 року ОСОБА_5 заповіту на користь ОСОБА_6
Однак сам заповіт відсутній (оригіналу документа не існує), що встановлено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської селищної ради Вознесенського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про оскарження нотаріальної дії (а.с. 22-26), рішенням Вознесенського міськрайонного суду від 12 квітня 2012 року та ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 травня 2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту укладання та посвідчення заповіту, визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 94-99).
За таких обставин, враховуючи відсутність заповіту та неможливість встановлення волі спадкодавця, а тому розподіл спадщини повинен здійснюватися в рівних частках між спадкоємцями за законом.
Як раніше встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_5 прийнята двома спадкоємцями - ОСОБА_1 та ОСОБА_6
Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не виявлено.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити свої права на спадщину, зокрема через органи нотаріату, а тому суд вважає, що його право на спадкування підлягає захисту в судовому порядку.
За встановлених обставин суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а тому підлягають повному задоволенню.
Керуючись ст.ст. 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним сином ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 5,4354 га., що складається з чотирьох окремих ділянок:
-ділянки площею 4,4600 га., кадастровий НОМЕР_1;
-ділянки площею 0,7701 га., кадастровий НОМЕР_2;
-ділянки площею 0,2000 га., кадастровий НОМЕР_3;
- ділянки площею 0,0054 га., кадастровий НОМЕР_4, розташованої в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.м.т. Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовими заявами відповідачів, які можуть бути подані протягом десяти днів з дня отримання ними копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : О.В. Вуїв