Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1825/16-ц
№ 2/733/35/17
Рішення

Іменем України

"06" березня 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю прокурорів Бабір С.І., Королюк І.В.,

секретаря Панахно Л.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та стягнення з них аліментів, посилаючись на те, що неповнолітній ОСОБА_7, на підставі заяви матері, з 02 жовтня 2016 року по теперішній час перебуває в КЗ МСЗ « Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». За час перебування дитини у закладі ОСОБА_3 жодного разу її не відвідала, не телефонувала, не цікавилася її життям та здоров'ям, не вирішувала питання повернення сина на виховання у сім»ю. Остання не працює, отримує допомогу, як одинока мати та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в УСЗН. Службою у справах дітей разом з центром соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді неодноразово здійснювались виїзди за місцем проживання ОСОБА_3, де було встановлено, що будинок останньої, де вона зареєстрована, не придатний для проживання. У ході обстеження умов проживання ОСОБА_3 АДРЕСА_1, по фактичному місцю її проживання було встановлено, що будинок опалюється нерегулярно, потребує косметичного ремонту, запасу дров недостатньо, у будинку брудно, речі розкидані по кімнаті, відсутні належні умови для повноцінного розвитку дітей, про що неодноразово ОСОБА_3 попереджалася, але не реагувала. За час проживання остання зарекомендувала себе з негативної сторони, якій характерний тип виховання, як бездоглядність, оскільки вона не цікавиться потребами дітей, їх захопленнями, вчинками та поведінкою. Згідно доповідної записки дільничого лікаря-педіатра харчування дітей не відповідає віковим потребам, що призводить до розвитку анемії у всіх дітей. ОСОБА_4, батько неповнолітнього ОСОБА_8 проживає окремо від сім'ї, батьківські обов'язки не виконує взагалі, так як не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина, не цікавиться його життям, станом здоров'я, не забезпечує матеріально та не бере ніякої участі у його вихованні. Також просив стягнути з ОСОБА_3 на користь закладу, в якому будуть перебувати діти аліменти у розмірі 1/2 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно до закінчення терміну перебування дітей у закладі, починаючи з дня подання заяви до суду та з ОСОБА_9 аліменти на користь закладу, в якому буде перебувати син ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки доходу (заробітку) відповідача щомісячно до закінчення терміну перебування дитини у закладі, починаючи з дня подання заяви до суду.

У судовому засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що дійсно залишила малолітнього сина ОСОБА_5 у дитячому будинку, так як матеріально не могла прогодувати всіх дітей, але бажає повернути його у сім»ю. Що стосується інших дітей, то вона доглядає за ними, водить їх до дитячого садка, намагається створити їм найкращі умови. Сама головна проблема у неї це будинок, який знаходиться у неналежному стані, однак, незважаючи на це, вона проводить у ньому потокові ремонти. Капітального ремонту не може зробити через відсутність коштів.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що допомагає ОСОБА_3 чим може. Питання залишення ОСОБА_5 у будинку дитини вони вирішували разом через скрутне матеріальне становище. Просив не позбавляти його батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_10

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенні з таких підстав.

Положеннями ст.ст. 150, 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов"язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 доводиться матір'ю неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10, 11), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12, 13), ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14, 15), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, 18), який на даний час перебуває в КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія» в м. Прилуки Чернігівської області (а.с. 16) по заяві ОСОБА_3 про тимчасове влаштування дитини в будинок дитини від 02.10.2015 року (а.с. 19).

Відповідач ОСОБА_4 доводиться батьком неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 10, 11).

Як видно актів обстеження матеріально-побутових умов сім»ї ОСОБА_3 від 29 липня 2016 року, 21 листопада 2016 року, у будинку ОСОБА_11 не прибрано, грязно, холодно, розкидані речі, діти не доглянуті, не вмиті, запас дров та продуктів відсутній, в одній кімнаті вибиті вікна, зі слів матері запас продуктів знаходиться у баби дітей, які періодично там харчуються. ОСОБА_3 попереджена про неналежне виконання своїх обов»язків (а.с. 20, 28).

Відповідно до довідки-характеристики № 2896, виданої Ічнянською міською радою 26 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована АДРЕСА_2, але фактично проживає АДРЕСА_1, розлучена, має сина та двох доньок, на даний час тимчасово не працює, отримує допомогу як одинока мати та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім»ям в Управління соціального захисту населення Ічнянської РДА, скарг зі сторони сусідів та мешканців міста на адресу міської ради не надходило, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_3 не має (а.с. 26).

Як убачається з доповідної записки дільничого лікаря-педіатра № 1205/11 від 14.11.2016 року, останній протягом багатьох років відвідує сім»ю ОСОБА_12 Незважаючи на багаторазові бесіди, мати не забезпечує дітям належного догляду та харчування. Умови перебування дітей незадовільні, так як домівка опалюється нерегулярно і недостатньо (у хаті холодно), харчування дітей не відповідає віковим потребам, що призводить до розвитку анемії у всіх дітей, у будинку вибиті вікна, антисанітарія, одяг на дітях брудний. Остання дитина народжена у 2015 році і виписана з матір»ю додому, але через 1,5 місяці була вилучена у дитяче відділення, звідки переведена у будинок дитини, так як через неправильне вигодовування почала стрімко втрачати вагу. Даний стан дитини був критичний та загрожував її життю. На даний час ОСОБА_12 стоїть на обліку по вагітності. Педіатрична служба Ічнянської ЦРЛ схвильована долею ненародженої дитини (а.с. 27).

З інформації наданої дошкільним навчальним закладом № 5 м. Ічня видно, що діти відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відвідують дошкільний заклад, які приймають активну участь в усіх видах життєдіяльності, проявляють енергійність та активність у колі дорослих та однолітків. Ярослав запальний, нестримний, дратівливий, не вміє керувати своїми емоціями, поведінка якого незадовільна, при цьому рівень його розвитку низький. Для матері останніх - ОСОБА_3 характерний тип виховання, як бездоглядність, яка не цікавиться потребами, захопленнями, вчинками та поведінкою своїх дітей (а.с. 27).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Згідно висновку Ічнянської районної державної адміністрації № 01-44/2839 від 25.11.2016 року вирішено за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її чотирьох неповнолітніх дітей, а також позбавити батьківських прав ОСОБА_4 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_8 ( а.с. 40).

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 59 Закону України «Про освіту» та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, які дії належить вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, встановлено, що батьки зобов'язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів.

Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до положень Конвенції про права дитини позбавлення батьківських прав є дійсно крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити саме з інтересів дитини, з'ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі заяви матері, з 02 жовтня 2016 року по теперішній час перебуває в КЗ МСЗ «Прилуцький обласний будинок дитини «Надія». За час перебування дитини у закладі ОСОБА_3 жодного разу її не відвідала, не цікавилася її життям та здоров'ям, при цьому не вирішує питання повернення сина на виховання у сім»ю, а тому останню необхідно позбавити батьківських прав стосовно її сина ОСОБА_5

Що стосується інших дітей, то остання також не забезпечує їм належних умов для проживання, внаслідок чого відповідно до розпорядження Ічнянської РДА № 16 від 27 січня 2017 року у ОСОБА_3 були відібрані діти та поміщені у дитячий будинок у м. Ніжин Чернігівської області, тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання своїх дітей по відношенню до яких згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України повинна бути позбавлена батьківських прав, а також відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України з останньої необхідно стягнути аліменти на користь того закладу, куди будуть влаштовані діти у розмірі 1/2 частки її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду.

Також суд вважає необхідним позбавити батьківських прав і відповідача ОСОБА_4 по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_8, так як у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 проживає окремо від свого сина, матеріальну допомогу на утримання якого ОСОБА_3 не надає, не цікавиться його долею та життям, з якого також необхідно стягнути аліменти на користь того закладу, куди буде влаштований ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду.

Крім того, суд враховує, що у разі зміни поведінки осіб, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, ст. 169 СК України передбачено можливість їх поновлення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів у дохід держави необхідно стягнути по 551,20 грн судових витрат.

Керуючись ст.ст. 150, 155 п. 2 ч. 1 ст. 164, ст.ст. 165, 166, 180 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Ічнянської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженку м. Ічня Чернігівської області, батьківських прав стосовно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Ічня Чернігівської області, на користь того закладу, куди будуть влаштовані діти, аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області, батьківських прав стосовно його неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця с. Крупичполе Ічнянського району Чернігівської області, на користь того закладу, куди буде влаштована дитина, аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави по 551 (п»ятсот п»ятдесят одній) гривні 20 коп судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз"яснити, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.М.Овчарик