Справа № 476/58/17
Провадження № 2/476/50/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.03.2017 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.
при секретарі Безкровній А.С.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя
31.01.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Свої вимоги мотивує тим, що з 10.02.1996 року він та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Єланецького районного суду від 27.12.2016 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу за спільні кошти ними придбано індивідуальний житловий одноповерховий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: с.м.т. Єланець, вул. Нова, 8 Миколаївської області. Посилаючись на те, що вищевказаний житловий будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, просив визнати за ним та за відповідачкою право власності на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами кожному та стягнути з відповідачки судові витрати по справі.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім, речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, з 10.02.1996 року позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 6, 11).
27.10.2005 року відомості про вищевказаний договір купівлі-продажу будинку внесено до Державного реєстру правочинів (а. с. 18).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВЕ №843485, 28.10.2005 року Єланецьким районним комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" зареєстровано право приватної власності відповідачки на вищевказаний житловий будинок, номер запису 438 в книзі 1/3 (а. с. 13).
З копії паспорта відповідачки серії ЕО 519232, виданого Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 19.03.1998 року, вбачається, що відповідачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.м.т. Єланець Миколаївської області, з 26.09.2008 року (а. с. 10-11).
З копії паспорта позивача серії ЕО 042386, виданого Єланецьким РВ УМВС України в Миколаївській області від 23.01.1996 року, вбачається, що позивач за вищевказаною адресою зареєстрований з 06.11.2009 року (а. с. 8).
Заочним рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 27.12.2016 року, шлюб між позивачем та відповідачкою розірвано (а. с. 25-26).
Як вбачається з матеріалів справи, вартість спірного майна станом на 17.01.2017 року становить 221 342 грн. (а. с. 35-59).
Так, ч.1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Ураховуючи, що вищезазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя в рівних частках є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Тому, сплачений позивачем судовий збір при зверненні до суду у розмірі 2213,43 грн. підлягає стягненню з відповідачки на його користь.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2213 (дві тисячі двісті тринадцять) грн. 43 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Єланецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова