РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12119/16-ц

Провадження № 2/643/1114/17

02.03.2017 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Скотаря А.Ю.;

при секретарі Кречетовій М.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю представника відповідача ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені суду в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Промбуд-2», Дочірнього підприємства «Промжитлосервіс-2» Публічного акціонерного товариства «Промбуд-2», ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Управління комунального майна і приватизації Харківської міської ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, уточненим в наступному, в обґрунтування якого зазначила, що працюючи у відповідача на посаді товарознавця отримала ордер та заселилась до гуртожитку по вул. Блюхера, 46-А, корп. 1, кімната № 45 разом з членами своєї сімї. В наступному будинок за адресою проживання позивача було виключено з числа гуртожитків, займане останньою приміщенні переобладнано у двокімнатну квартиру, що знайшло своє відображення у технічному паспорті.

У 2016 році, реалізуючи своє право на приватизацію, позивачка звернулась до ПАТ «Промбуд-2» з заявою про надання згоди на приватизацію, проте відповіді не отримала.

Посилаючись на норми Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» позивачка просить задовольнити її позов та визнати за нею право власності на вказану квартиру.

В суді представник позивача підтримав позов, дав пояснення відповідно до викладених в ньому обставин та зазначив, що застосування до виниклих правовідносин норм, які регулюють порядок забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків не доцільне, так як спірна квартира знаходиться не в гуртожитку.

Представник відповідача проти позову заперечував, зазначивши, що будинок, в якому розташована спірна квартира, належить ПАТ «Промбуд-2», питання про його передачу у власність територіальної громади м. Харкова, що є безумовною передумовою приватизації житлових приміщень, до теперішнього часу не вирішено, отже приватизація позивачкою зазначеної квартири на тепер неможлива. Разом з тим відповідач не заперечує проти реалізації позивачкою свого права на приватизацію у встановлений законом порядок, не перешкоджає її проживанню у займаному житловому приміщені та не оспорює це право останньої.

Представник третьої особи підтримав позицію відповідача та просив відмовити в задоволенні позову з тих же підстав.

Суд, заслухавши сторони та третю особу, дослідивши надані докази, дійшов наступного: на підставі ордеру № 592 від 26.07.1995 ОСОБА_4 разом з членами сімї надано право на заселення до кімнати № 45 в корпусі № 1 гуртожитку по вул. Блюхера, 46-А (нині вул. Валентинівська) в м. Харкові, де остання зареєстрована та мешкає з 1996 року (а.с. 5, 8-11).

Метою приватизації державного житлового фонду, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон), є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Станом на березень 2006 року під приватизацією державного житлового фонду, згідно ч. 1 ст. 1 Закону, розумілось відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд, згідно ч. 2 вказаної статті Закону, як тоді, так і тепер включає в себе житловий фонд місцевих ОСОБА_1 народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Тобто, станом на березень 2006 року приватизація державного житлового фонду, на відміну від теперішнього законодавства, не передбачала відчуження житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб і до обєктів приватизації вони не входили.

З метою реалізації громадянами, які мешкали на той час у гуртожитках, права на приватизацію відповідно до Закону Харківською міською радою 01.03.2006 прийнято рішення № 238 згідно якого дозволяється виключити 1-й і 2-й корпуси будинку № 46-А по вул. Блюхера (нині вул. Валентинівська) в м. Харкові, належного ВАТ «Промбуд-2», з числа гуртожитків, а займану житлову площу закріпити за його мешканцями (а.с. 85).

В наступному право громадян на приватизацію житла у гуртожитках та порядок його реалізації було закріплено в Законі України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

У всякому разі, як Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» (ст. 9) так і Закон України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» (ст.ст. 3, 4) однією з передумов реалізації права на приватизацію державного житлового фонду, до якого можна віднести й будинок № 46-А, корпус 1, по вул. Валентинівській в м. Харкові, визначає передачу такого будинку у комунальну власність.

На теперішній час спірний будинок згідно реєстраційного посвідчення від 04.10.1999 зареєстрований за ВАТ «Промбуд-2», правонаступником якого є ПАТ «Промбуд-2», на праві колективної власності, у власність територіальної громади не переданий, хоча увійшов до переліку обєктів, згода на прийняття яких до комунальної власності територіальної громади м. Харкова надана, що знайшло своє відображення у рішеннях Харківської міської ради, які є у вільному доступі, № 1638/14 та № 471/16 від 29.10.2014 та 21.12.2016 відповідно.

Отже, законодавець визначив порядок набуття права власності на житлове приміщення, на яке претендує позивачка, шляхом його приватизації, чому повинно передувати передача такого житлового приміщення у власність відповідної територіальної громади. Задоволення позову в даному випадку за наявності заперечень як з боку власника, так і територіальної громади свідчитиме про порушення встановленого порядку набуття права власності на обєкт приватизації.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», ст.ст. 1, 2, 9 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.Ю. Скотар