13.03.2017 227/4863/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 березня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мацишин Л.С.

при секретарі Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Добропільського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Аргументуючи заявлені вимоги, зазначає, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 26 липня 2013 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом № 37. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з серпня 2016 року позивач з дитиною проживає окремо від відповідача, ніяких стосунків з відповідачем не підтримує, жити разом не збираються через те, що в них різні інтереси та погляди на життя, та не підходять один одному характерами.

Позивач вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб. Спору з приводу проживання та виховання дитини немає.

Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що на позовних вимогах наполягає, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що на позовних вимогах наполягає, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не зявився, на підставі ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності.

За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач, згідно з поданою нею заявою, не заперечила проти такого вирішення справи, та відповідно до вимог ст. 225 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 липня 2013 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом № 37 (а.с.7).

Від спільного життя мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За вказаних обставин, суд вважає що сімя сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові, довіри та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер.

Заяв про надання строку на примирення від сторін спору суду не надходило, відтак за відсутності клопотань від позивача та відповідача, суд вважає за недоцільне надавати строк на примирення.

Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін, врахувавши, що одна із основних засад шлюбу є його добровільність, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 110, 112 СК України, ст.3, 169, 174, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 26 липня 2013 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, за актовим записом № 37.

На підставі ч.2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин