РІШЕННЯ

іменем України

19 вересня 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Андрущенко О.Ю., за участю секретаря судового засідання Гончарук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Токмак цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, та з врахуванням уточнених вимог просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути на її користь на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та з врахуванням уточнених позовних вимог аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно.

В обґрунтування позову зазначає, що з 12 червня 2004 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, у звязку з відсутністю взаєморозуміння, втрати почуття любові та взаємоповаги. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просить стягнути з нього аліменти та розірвати шлюб.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував, просив задовольнити, розірвати шлюб з позивачкою та стягнути з нього аліменти в розмірі 1600, 00 грн..

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 114860 від 12 червня 2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис за № 13.

Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-ЖС № 158328 від 28 жовтня 2004 року, актовий запис № 255, відповідно до якого батьком є ОСОБА_2 відповідач у справі.

Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними.

Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена.

Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини.

Позивачка, враховуючи її майновий стан, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини, забезпечити їй повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття, інші життєво необхідні потреби.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, не приймає ніякої участі у вихованні дитини.

Статтею 51 Конституції України передбачено обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною згідно з Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. N 789-XII), дитина враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину встановлені ст. 181 СК України і можуть виконуватися за домовленістю між батьками дитини або присуджуються за рішенням суду у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

З огляду на положення ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Враховуючи інтереси дитини, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 367 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем сплачено судовий збір за вимогу щодо розірвання шлюбу в розмірі 640 грн. 00 коп., а тому судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Що стосується вимог про стягнення аліментів, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215, 367 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 12 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис за № 13, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (до шлюбу Степаненко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище теперішнє ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя