Справа № 349/1015/15-ц
Провадження № 2/349/2/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 березня 2017 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі :головуючого судді Могили Р.Г.,

секретаря судового засідання Матасової Н.М.

за участю:

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника Рогатинської міської ради ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4, третя особа реєстраційна служба Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про визнання недійсним рішення Рогатинської міської ради, недійсним договору купівлі продажу, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання незаконною відмову земельної комісії при Рогатинській міській раді та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом .

Позов обгрунтований тим, що на підставі п. «г» ч.1 ст.121 ЗК України маючи право на отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, 12 травня 2015 року позивач подав до Рогатинської міської ради заяву, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі йому безоплатно у приватну власність для будівництва орієнтовною площею 0,1 га та вказав місце знаходження земельної ділянки. За результатами розгляду заяви, виконавчий комітет Рогатинської міської ради повідомив, що вказана земельна ділянка знаходиться у приватній власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

Вважає, щорішення двадцять другої сесії Рогатинської міської ради від 26 грудня 2008 року про продаж приватному підприємцю ОСОБА_4 спірної земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 123 кв.м., що по вул. Галицькій, 85а є незаконним, оскільки прийняте в порушення вимог Земельного кодексу України, яким земельна ділянка була продана не на земельних торгах, а оформленням договору купівлі продажу між міською радою та підприємцем від 17 лютого 2009 року.

Зазначає, що на спірній земельній ділянці не було обєкта нерухомого майна, оскільки раніше розташований металічний склад павільйон, відповідно до наказу МЮ України від 14 квітня 2009 року №660/5 відноситься до малої архітектурної форми, складений з полегшених конструкцій без фундаменту. Про те, що павільйон не відносився до обєктів нерухомого майна підтверджується також письмовими доказами: договором купівлі-продажу павільйону від 09 березня 2005 року, укладеного між Рогатинським коопторгом та ОСОБА_4; рішенням Рогатинського районного суду від 21 грудня 2006 року про визнання вказаного договору укладеним та визнання ОСОБА_4 власником павільйону; інформацією, яка надана директором Рогатинського коопторгу ОСОБА_7 проте, що павільйон складався із залізних стовпів, трьох стін обшитих бляхою та бетонованої підлоги; викопіюванням Генерального плану міста Рогатина за 2006 та 2014 роки, де обєкт нерухомості по вул. Галицькій,85а, не значиться та іншими доказами. На підставі наведеного та всупереч Тимчасовому положенню про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07 лютого 2002 року №7/5 , зареєстрованому в МЮ України 18 лютого 2002 року за №157/6445 та розяснень МЮ України від 22 червня 2007 року №19-32/30 , Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації 29 серпня 2008 року незаконно прийняло рішення про державну реєстрацію прав власності на обєкт нерухомого майна нежитлову будівлю, павільйон.

В сукупності такі дії порушують його право на отримання спірної земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, згідно поданої заяви від 12 травня 2015 року до Рогатинської міської ради .

У зв'язку з цим просив :

- визнати незаконним та скасувати рішення двадцять другої сесії Рогатинської міської ради від 26 грудня 2008 року «Про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 17 лютого 2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 Рогатинського районного нотаріального округу за № 614;

- скасувати державний акт серія ЯЖ №988737 від 27 жовтня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0123 га, яка знаходиться за адресою: вул. Галицька,85а м.Рогатин;

- скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - павільйон площею 42 кв.м, яка здійснена Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 29 серпня 2008 року на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 грудня 2006 року;

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0123 га, що знаходиться за адресою: вул. Галицька,85а м.Рогатин, яка здійснена 03 червня 2015 року реєстраційною службою Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області;

- визнати незаконною відмову земельної комісії при Рогатинській міській раді у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки;

- зобов`язати Рогатинську міську раду розглянути по суті клопотання ОСОБА_6 від 12 травня 2015 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення земельної ділянки, з врахуванням ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2Г, ОСОБА_9 позов підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просили задовольнити в повному обсязі. Також вказали, що в процесі розгляду справи відповідачем ОСОБА_4 не надано суду і не спростовано позовні вимоги жодним належним і допустимим доказом, окрім наданих незаконно реєстрованих документів про право власності на павільйон та на земельну ділянку, а також інших документів, які суперечать один одному та мають ознаки підроблення. На підставі цих документів експертом зроблено висновок, який не є обовязковим та оцінюється судом за правилами, встановленими ст.212 ЦПК України.

Представники Рогатинської міської ради ОСОБА_10, ОСОБА_3 заперечували проти позову, суду пояснили, що рішення міської ради від 26 грудня 2008 року про продаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення приватному підприємцю ОСОБА_4 приймалось депутатами на сесії, відповідає закону і не порушує права позивача. Земельна ділянка на яку претендує позивач знаходиться у приватній власності ОСОБА_4, а тому земельною комісією міської ради було правомірно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Однак позивач має право на отримання земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації із земель комунальної власності міста. Просили в задоволені позову відмовити .

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_4 та його представник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти позову, суду пояснили, що за матеріалами справи з 2006 року ОСОБА_4 був власником нерухомого майна павільйона. На вказану споруду в серпні 2008 року ним був виготовлений технічний паспорт, оскільки вона була повязана із землею, що стверджується обмірними кресленнями за 2005 рік. Рішення сесії міської ради від 26 грудня 2008 року вирішено продати йому земельну ділянку несільського господарського призначення по вул. Галицькій, 85а, для будівництва багатоквартирного будинку. На виконання рішення міської ради було укладено договір купівлі-продажу від 17 лютого 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8, яким Рогатинська міська рада передала йому у приватну власність земельну ділянку площею 123 кв.м. у м.Рогатині по вул. Галицькій, 85а. В подальшому ним було отримано державний акт від 27 жовтня 2009 року на право власності на вказану земельну ділянку та здійснено державну реєстрацію права власності. Вважають, що відповідач набув права власності на павільйон, а в подальшому на земельну ділянку, де знаходився павільйон у відповідності до вимог закону. Спірна земельна ділянка у нього не вилучалась, наявна документація на павільйон та земельну ділянку не скасовувались, а тому як власник земельної ділянки вважає, що вказаним позовом позивач не реалізовує своє право на отримання безоплатно земельної ділянки із земель комунальної власності, а зловживає своїми правами. Просили в задоволенні позову відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки будь-які права позивача ні міською радою, ні ОСОБА_4 не порушені, позивач може реалізувати своє право на отримання земельної ділянки із земель комунальної власності на підставі ст.116 ЗК України.

Представник третьої особи реєстраційної служби Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області державний реєстратор ОСОБА_11 суду пояснив, що 03 червня 2015 року за заявою ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку ним було проведено державну реєстрацію земельної ділянки, площею 0,0123 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, що за адресою: вул.Галицька, 85а м.Рогатин.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, спеціаліста, експерта та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

12 травня 2015 року позивач ОСОБА_6 подав до Рогатинської міської ради заяву, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі йому безоплатно у приватну власність для будівництва орієнтовною площею 0,1 га та вказав місце знаходження земельної ділянки. ( т.1 а.с.12).

За результатами розгляду заяви, виконавчий комітет Рогатинської міської ради повідомив, що заява розглядалась на засіданні земельної комісії при міській раді, але оскільки вказана земельна ділянка знаходиться у приватній власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, тому йому відмовлено в її задоволенні ( т.1 а.с.13, 15).

Однак не погодившись з цим, позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного інтересу.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України ).

Згідно частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини другої, третьої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За таких обставин можна дійти висновку про те, що порушення, невизнання або оспорювання права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року, тобто з моменту прийняття рішення Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 24520693, ОСОБА_4 набув права власності на нежитлову будівлю, павільйон, що за адресою: вул. Галицька, 85а м.Рогатин Рогатинського району Івано-Франківської області ( т.1 а.с.66,71).

Посилання позивача та його представників про те, що відповідач, фізична-особа підприємець ОСОБА_4 набув права власності на вказаний обєкт неправомірно є не обґрунтованим та спростовується матеріалами справи: обмірними кресленнями павільйону по вул. Галицькій, 85а в м.Рогатин, які проведені ТзОВ «ГазПромСервіс» на замовлення ОСОБА_4 та погоджені 21 листопада 2005 року завідувачем відділом архітектури і містобудування ; інвентаризаційною справою №283 та технічним паспортом на обєкт нерухомого майна - павільйон, площею 42,9 кв.м., що за адресою: вул.Галицька, 85а м.Рогатин, який складений 18 серпня 2008 року та виданий ОСОБА_4 ( т.1 а.с.55-65,67-70, т.2 а.с. 130-155 ).

Під час дослідження вказаних письмових доказів суд скористався усними та письмовими розясненнями спеціаліста представника Обласного комунального підприємства «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (далі - ОБТІ) ОСОБА_12 З письмових розяснень спеціаліста вбачається, що 18 серпня 2008 року інженером ОБТІ було проведено обстеження та необхідні обміри обєкта, за результатами яких здійснено креслення технічного паспорта. Згідно даних інвентаризаційної справи обєктом нерухомого майна по вул.Галицькій, 85а м.Рогатин є склад-павільйон загальною площею 42,9 кв.м., висотою 3 м., обємом 129 м.куб., фундамент металеві стовбці в бетонних стаканах, стіни залізні в 1 лист, двері металеві. Відсоток зносу обєкта 35%.

Згідно із абз.3 п.3.2. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127 ( в редакції станом на час проведення інвентаризації) до будівель тимчасового характеру відносяться навіси, палатки, кіоски, накриття, літні душі, теплиці, покриті поліетиленовою плівкою тощо, які обміряються та включаються до матеріалів інвентаризації. Це будівлі збірно-розбірні, без фундаменту, з недовговічного матеріалу, сезонного використання ( без утеплення основних огороджувальних конструкцій).

В абзаці 1 Додатку 11 Інструкції зазначено, що фундаментом є підземна частина будинку, через яку передається навантаження від його надземної частини на грунт. Фундаменти бувають: стрічкові неперервні монолітні (бутові на складному, цементному або вапняному розчині, бутобетонні, бетонні, залізобетонні), стрічкові неперервні збірні (бетонні та залізобетонні), стовпчаті (бутові, бетонні та залізобетонні, деревяні стільці), перехресні бетонні та залізобетонні, пальові збірні забивні (залізобетонні, деревяні ), буронабивні, коренеподібні.

Зважаючи на технічні характеристики обєкта та відповідно до наведених вимог Інструкції, павільйон як обєкт нерухомого майна підлягав технічній інвентаризації ( т.1 а.с.156).

Крім цього на запит представника позивача ОСОБА_1 в листі-відповіді директора Рогатинського кооперативного торгового обєднання Рогатинського районного споживчого товариства Івано-Франківської області за №112 від 25 листопада 20015 року теж зазначено, що павільйон складався із залізних стовпів, трьох стін обшитих бляхою та забетонованої підлоги ( т.1 а.с.116)

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №6 від 12 серпня 2016 року павільйон , який був розташований на земельній ділянці, що за адресою: вул.Галицька,85а м.Рогатин та згодом демонтований, має ознаки нерухомої речі, а саме був пов'язаний фундаментом із землею. Переміщення павільйону, який був розташований на земельній ділянці, що за адресою: вул.Галицька, 85а м.Рогатин, та згодом демонтований, буде вважатися не можливим, без його знецінення та зміни цільового призначення, при умові що павільйон був пов'язаний із землею, через фундаменти та становив одне ціле ( т.2 а.с.18-28).

В судовому засіданні в ході розяснення висновку, експерт ОСОБА_13 суду пояснив, що під час проведення огляду встановити фундаменти або сліди їх закладання в місцях де вони мали б знаходитись згідно наданих на дослідження матеріалів, а саме: технічного паспорту на павільйон та обмірних креслень не було можливості через занедбаний стан території та значний проміжок часу, який пройшов після демонтажу даного обєкту. А тому лише на підставі наданих на дослідження технічного паспорту на павільйон та обмірних креслень він прийшов до висновку, що вказаний обєкт мав фундамент та був пов'язаний із землею.

Також судом встановлено, що на підставі заяви приватного підприємця ОСОБА_4, рішенням тридцять першої сесії четвертого демократичного скликання Рогатинської міської ради від 24 січня 2006 року йому надано дозвіл на збір матеріалів попереднього погодження вибору земельної ділянки по вул. Галицькій загальною площею 0,0123 га для будівництва багатоповерхового житлового будинку (т.1 а.с.45).

Рішенням другої сесії пятого демократичного скликання Рогатинської міської ради від 01 червня 2006 року було затверджено матеріали попереднього погодження обстеження земельної ділянки та дано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку по вул. Галицькій, 85а ( т.1 а.с.46).

В подальшому рішенням пятої сесії пятого демократичного скликання Рогатинської міської ради від 27 березня 2007 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоповерхового житлового будинку по вул. Галицькій ,85а, загальною площею 0,0123 га та надано вказану земельну ділянку приватному підприємцю ОСОБА_4 в оренду терміном на 3 роки (т.1 а.с.47).

На підставі заяви приватного підприємця ОСОБА_4, рішенням двадцять сьомої сесії пятого демократичного скликання Рогатинської міської ради від 17 серпня 2007 року приватному підприємцю надано дозвіл на викуп вищевказаної земельної ділянки (т.1 а.с.48).

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 03 грудня 2008 року №785/П вартість земельної ділянки була оцінена в розмірі 7 410 грн. (т.1 а.с.49).

Рішенням двадцять другої сесії пятого демократичного скликання Рогатинської міської ради від 26 грудня 2008 року було затверджено вартість земельної ділянки згідно висновку експерта та вирішено продати приватному підприємцю ОСОБА_4 земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 123 кв.м. за ціною 7 410 грн. по вул. Галицькій, 85а, для будівництва багатоквартирного житлового будинку та зобов'язано його в місячний термін укласти договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки (т. 1, а. с. 50).

На підставі договору купівлі-продажу від 17 лютого 2009 року №618, який був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 приватний підприємець ОСОБА_4 набув права приватної власності на земельну ділянку, що за адресою: вул.Галицька, 85а м.Рогатин ( т.1 а.с.52).

В подальшому на підставі вказаного договору купівлі продажу ним було отримано державний акт серія ЯЖ №988737 від 27 жовтня 2009 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0123 га, кадастровий номер : :01:058:0008, яка розташована в м.Рогатині по вул. Галицькій, 85а, цільове призначення: для будівництва багатоквартирного житлового будинку (т.1 а.с.53).

А 03 червня 2015 року реєстраційною службою Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області було здійснено державну реєстрацію вказаної земельної ділянки (т.1 а.с.54) .

Статтею 19 Конституції України гарантовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади і здійснюють від їх імені та у їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 вказаного Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо регулювання земельних відносин.

Крім цього, згідно ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад відноситься до компетенції рад.

Відповідно до п.п. «а», «б» ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно ст.127 ЗК України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

В абзаці першому частини другої статті 134 ЗК України (глави 21 цього Кодексу) зазначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що Рогатинська міська рада у відповідності до своїх повноважень вправі була продавати вказану земельну ділянку ОСОБА_4, оскільки на ній знаходився обєкт нерухомого майна павільйон, що перебував у його власності і при вчиненні таких дій право чи законні інтереси позивача не були порушені.

Крім цього суд вважає, що відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_6 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на відведення спірної земельної ділянки з метою передачі у власність для будівництва, це не позбавляє його права на одержання земельних ділянок із земель комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Аналізуючи в сукупності здобуті докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_6 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, третя особа реєстраційна служба Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про визнання недійсним рішення Рогатинської міської ради, недійсним договору купівлі продажу, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, визнання незаконною відмову земельної комісії при Рогатинській міській раді та зобов`язання вчинити дії, необхідно відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Частиною першою ст.84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

Як розяснено у п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» ( із змінами та доповненнями), при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що правову допомогу відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 надавав адвокат ОСОБА_5, який приймав участь у судових засіданнях по вказаній справі.

Адвокат подав суду договір про надання правової допомоги, в якому зазначено , що загальна сума оплати за участь у справі складає 8 000 грн., однак не долучив підтверджуючі відомості про оплату витрат на правову допомогу, а саме: акт виконаних робіт , що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись ст.ст.10,11,88, 209, 213-215 ЦПК України,

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_6 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4, третя особа реєстраційна служба Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про визнання недійсним рішення Рогатинської міської ради, недійсним договору купівлі продажу, скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно , визнання незаконною відмову земельної комісії при Рогатинській міській раді та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.Г. Могила