РІШЕННЯ
іменем України
"12" вересня 2017 р. Справа № 145/1035/17

Провадження № 2/145/634/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі в них народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12 липня 2012 року шлюб між ними було розірвано.

Дитина після розірвання шлюбу залишилась проживати з відповідачкою.

Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.09.2012 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_6 в розмірі 28% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття.

З 19 червня 2015 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в нього народився син - ОСОБА_5 .

Його дружина ОСОБА_7 на даний час не працює, перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. Хоча вона отримує допомогу на дитину в розмірі 860,00 грн., цих коштів на вистачає для забезпечення дитини всім необхідним.

Оскільки в даний час він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та фактично утримую дружину, стягнення аліментів на одного з дітей в розмірі 28 % від всіх видів його заробітку щомісячно ставить інших його утриманців в гірше становище щодо матеріального утримання.

Крім того, на час присудження йому аліментів в 2012 році він працював ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» та отримував заробітну плату.

На даний час він продовжує працювати на тому ж підприємстві, однак внаслідок складної економічної ситуації вказане підприємство перебуває на грані ліквідації, завод практично не працює, відтак його заробітна плата істотно зменшилась. Протягом останніх трьох місяців вона складає в середньому 1000,00 грн. на місяць.

Крім того, має місце і погіршення стану його здоров`я, оскільки в період з 31 березня 2016 року по жовтень 2016 року він брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

26 травня 2016 року його було поранено, внаслідок чого йому було призначено другу групу інвалідності з причини травми, пов`язаної з проходженням військової служби.

Як наслідок йому протипоказана важка фізична праця та рекомендована відновна терапія.

Просить постановити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2012 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 28% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, стягуючи з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.

Виконавчий лист про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 28% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.09.2012 року повернути до Тиврівського районного суду Вінницької області після завершення його виконання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити з підстав, викладених у заяві. Також пояснив, що він має у власності будинок в АДРЕСА_1 , що придбаний в період окремого проживання з відповідачкою за кошти його батьків. Транспортних засобів у власності він не має. В зв`язку з отриманою травмою в зоні АТО йому встановлена 2 група інвалідності.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що власної нерухомості, транспортних засобів, інших утриманців вона не має. Вона працює в ПАТ «ПУМБ» з 03.04.2017 року, отримує мінімальну заробітну плату. На час ухвалення рішення суду від 04.09.2012 року вона не працювала. ЇЇ син відвідує музичну школу, де отримує уроки хореографії. З 01.09.2017 року вартість навчання 160 грн. в місяць. Крім того, плануються додаткові заняття з англійської та німецької мови, вартість яких 40 грн. за урок. Крім того, у сина хронічний бронхіт. Тому підстав для зменшення розміру аліментів немає.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4).

Рішенням Тиврівського районного суду від 04.09.2012 року з позивача на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було присуджено аліменти в розмірі 28% частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Після ухвалення рішення про стягнення аліментів у позивача народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про його народження.

Крім того, позивач брав участь в антитерористичній операції на забезпечення незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. В зв`язку проходженням військової служби 26.05.2017 року він отримав мінно-вибухову травму, вогнепально осколкове поранення черепа та головного мозку в правій лобній ділянці з вогнепальним осколковим переломом лобної кістки справа з пошкодженням правої лобної пазухи, передньої черепної ямки, право лобної долі на фоні забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу з пневмоцефалією та наявністю кісткових відламків, металевих уламків в правій лобній долі у вигляді розсіяної вогнищевої симптоматики, помірно вираженого астено-вегетативного синдрому; закритої травми грудної клітки, забою лівої легені, лівобічного пневмотораксу, множинних осколково сліпих поранень м`яких тканин правого передпліччя, правого колінного суглобу, правої гомілки, лівого стегна, що стверджується довідками військово лікарської комісії №430 від 05.07.2017 року, в/ч НОМЕР_1 від 05.06.2017 року № 5445 (а.с.23, 24).

Внаслідок травми, пов`язаною з проходженням військової служби 08.12.2016 року йому встановлена 2 група інвалідності, що стверджується довідкою МСЕК (а.с.12).

Місце роботи позивача з часу ухвалення рішення від 04.09.2012 року не змінилось. Позивач працює в ПрАТ « Гніванський заводі Спец залізобетону» машиністом компресорних установи, його середньомісячна заробітна плата 3801,75 грн., що стверджується довідкою даного підприємства від 18.05.2017року (а.с.10).

Слід також вказати, що він отримує пенсію по інвалідності, згідно листа ПФУ від 28.03.2017 року його пенсія 2057,55 грн.

Зазначені обставини свідчать про погіршення майнового становища позивача з часу ухвалення рішення Тиврівського районного суду від 04.09.2012 року.

Слід також зазначити, що на час ухвалення рішення відповідачка не працювала. Відповідно до наказу №604 від 30.03.2017 року ПАТ «ПУМБ» з 03.04.3017 року вона прийнята на роботу на посаду старшого кредитного фахівця сектору продажів Вінницької області відділу продажів Південного регіону Управління експрес-продажів Департаменту споживчого кредитування.

Її середньомісячна заробітна плата становить 3350 грн., що стверджується довідкою даного товариства від 04.08.2017 року.

Доказів про наявність хронічних захворювань у дитини сторін суду не надано.

За наведених обставин вбачаються підстави для зміни розміру стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років становить 1777 грн., з 1 грудня 1860 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дитиною прожиткового мінімуму.

Під час перебування на військовій службі позивач також отримував заробітну плату. На 01.09.2017 року заборгованість у позивача по аліментах склала 13862,77 грн., що стверджується довідкою Тиврівського районного ДВС від 11.09.2017 року.

Згідно рішень Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області № 1124 від 25.09.2015 року, № 124 від 10.06.2016 року, № 91 від 30.06.2017 року (а.с. 41-43), розпоряджень Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області № 480 від 15.09.2016 року, № 354 від 18.07.2017 року (а.с. 37-40, 44-46) позивачу, його дружині виділялась грошова допомога. Проте дані кошти є цільовими, необхідними для лікування позивача.

Оскільки батьки зобов`язані нести витрати на утримання дитини в рівних частках, враховуючи обставини справи, майновий стан сторін, стан їх здоров`я, суд вважає за можливе зменшити розмір присуджених аліментів до 22% частини доходу відповідача.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 180,182, 183, 192 СК України,

вирішив:
Позов задоволити частково.

Розмір аліментів, присуджених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 04 вересня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 змінити, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 22% усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набранням даним рішенням законної сили до досягнення ним повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.09.2012 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 28% усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, повернути до Тиврівського районного суду Вінницької області після завершення його виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н. О. Кіосак