АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/2773/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/789/110/17 Доповідач - Шевчук Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - сторін : представника ПАТ "ОКСІ БАНК" - ОСОБА_1, представника ТзОВ "ТФ Трембіта" - ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ОКСІ БАНК" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "ОКСІ БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ Трембіта", треті особи: приватні нотаріуси Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 і ОСОБА_6, ТОВ "Торговий дім Схід-Захід" про визнання недійсними правочинів та зобовязання вчинити дію,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ«ОКСІ БАНК», ТзОВ «ТФ Трембіта», треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсними п.5.3., п.5.3.1. п.5.3.2. договору іпотеки від 18 лютого 2011 року, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4, засвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області, реєстр №3414; визнання недійсним договір купівлі-продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені від 24.11.2014 року, укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та TOB ТФ«Трембіта» () засвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5, реєстровий №6771; визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету іпотеки іпотекодержателем від свого імені від 24.11.2014 року, укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та TOB ТФ«Трембіта», засвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_5; скасування державної реєстрації права власності TOB ТФ«Трембіта» () на домоволодіння, що знаходиться за адресою:Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с.Байківці, вул.С.Бандери,буд.7; скасування державної реєстрації права власності TOB ТФ«Трембіта» () на земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в с.Байківці на території Байковецької сільської ради Тернопільського району кадастровий номер земельної ділянки :02:001:3436.

В обґрунтування вимог вказував на те, що спірні правочини, було вчинено з порушенням закону, оскільки під час укладання спірного договору іпотеки була відсутня згода його дружини на передачу нерухомого майна в іпотеку; крім того спірні договори купівлі - продажу предмета іпотеки було вчинено без дотримання визначеної законом України «Про іпотеку» процедури попереднього належного повідомлення іпотекодавця про намір реалізувати предмет іпотеки з визначеною ціною продажу предмета іпотеки, станом на дату вчинення спірних договорів купівлі - продажу предмета іпотеки, постановою державного виконавця на предмет іпотеки було накладено арешт з внесенням відповідного запису до державного реєстру, що само по собі унеможливлювало вчинення нотаріусом правочину з відчуження майна.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 5 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недійсними:

-Договір купівлі продажу предмета іпотеки, укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідчений нотаріально в реєстрі за №6771;

-Договір купівлі продажу предмета іпотеки, укладений між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідчений нотаріально в реєстрі за №6766.

Стягнуто в рівних частинах з Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Трембіта» на користь ОСОБА_4 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1102, 40 гривень.

В задоволенні решти вимог - відмовлено.

ПАТ Оксі Банк звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити вцій частині нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В решті рішення суду не оскаржується.

У судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на доводи, викладені у ній.

Представник ТзОВ "ТФ Трембіта" апеляційну скаргу підтримав .

Представник позивача апеляційну скаргу заперечила, вважає рішення законним і обгрунтованим.

Треті особи в судове засідання не зявились хоч належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. На підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши сторони, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення .

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 12 Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційним судом перевіряється законність та обґрунтованість рішення cуду лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання недійсними договору купівлі продажу предмета іпотеки укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6771 та договору купівлі продажу предмета іпотеки, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6766. В решті рішення суду не оскаржується.

Задовольняючи частково позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі продажу предмета іпотеки, суд першої інстанції виходив з недотримання вимог закону в частині обов'язку іпотекодержпателя направити іпотекодавцю повідомлення про намір реалізувати предмет іпотеки, котре має бути направлене не менш як за тридцять днів до укладання договору купівлі - продажу із зазначенням ціни продажу предмета іпотеки, в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Крім того, суд першої інстанції виходив із того, що предмет іпотеки будинок підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 7 червня 2014 року та згідно з положеннями якого протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення районного суду вказаним вимог не відповідає.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 18 лютого 2011 року між ПАТ «ОКСІ БАНК» та TOB «Торговий дім «Схід-Захід» було укладено генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/11-ГД-1301, яким визначено загальні умови надання Кредитодавцем послуг Позичальнику по здійсненню активних операцій, зокрема: надання кредитів, в тому числі надання овердрафту і відкриття кредитних ліній; надання гарантій; врахування та авалювання векселів, а також загальні умови передачі в заставу майна/майнових прав в забезпечення виконання Позичальником зобов'язань перед Кредитодавцем за вказаними операціями.

18 лютого 2011 року в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/11-ГД-1301 між ПАТ «ОКСІ БАНК» та TOB «Торговий дім «Схід-Захід» укладено кредитний договір з відкриттям відновлюваної лінії №07/11-ВКЛ-1301, в межах якого ПАТ «ОКСІ БАНК» надало TOB «Торговий дім «Схід-Захід» кошти в розмірі 1500000,00 грн. та укладено кредитний договір з відкриттям відновлюваної мультивалютної кредитної лінії №13/12 - ВКЛ-1301 в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/11- ГД-1301 від 18 лютого 2011 року та Додаткового договору №1 від 30 листопада 2012 року до Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/11 - ГД-1301 від 18 лютого 2011 року в межах якого ПАТ «ОКСІ БАНК» надав TOB «Торговий дій «Схід-Захід» грошові кошти в розмірі 40 000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання Позичальником зобов'язань за Кредитним договором, 30.11.2012 між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, яким визначено, що Поручитель відповідає перед Кредитодавцем за порушення зобов'язання Боржником як солідарний боржник всім своїм майном та у тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків.

Будучи майновим поручителем TOB «Торговий дім «Схід-Захід», 18.02.2011 року з ПАТ «ОКСІ БАНК» уклав договір іпотеки (далі - Договір), яким зобов'язався забезпечити виконання зобов'язань Позичальника та вимог Іпотекодержателя за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №01/11-ГД-1301 від 18 лютого 2011 року, укладеного між TOB «Торговий дім «Схід-Захід» та Іпотекодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому (далі «Кредитний договір»), стосовно повернення отриманої суми кредиту, несплачених відсотків, комісій, неустойок і штрафів у повному обсязі. Кредит відповідно до вищевказаного Кредитного договору надається Позичальнику Іпотекодержателем на наступних умовах:

Загальна сума кредитних операцій за всіма Кредитними договорами (сума, яка фактично видана, а також яка підлягає до видачі Іпотекодержателем Позичальнику за умовами Кредитних договорів), не може бути більшою ніж 2000000,00 (два мільйони) гривень 00 копійок; строк дії Кредитного договору - до 17 (сімнадцятого) лютого 2014 року (дві тисячі чотирнадцятого) року.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с.Байківці, вул.С.Бандери, буд.7, який належить Іпотекодавцю - Майновому поручителю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданного Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18 листопада 2010 року, на підставі рішення виконкому сільської ради №84 від 23 вересня 2010 року; право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 листопада 2010 року та записано в книзі №5 за номером запису 444, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 листопада 2010 року за №28051771, реєстраційний номер: 32109539. Домоволодіння в цілому складається з: житлового будинку з цокольним поверхом (цегла), позначеного за планом земельної ділянки літерою «А», житловою площею 206,2 кв.м. та загальною площею 513,5 кв.м.; огорожі (метал), позначеної за планом земельної ділянки за № «1-3»; вимощення (плитка), позначеного за планом земельної ділянки за літерою «І». Згідно витягу реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 18 листопада 2010 року за №28051912, загальна вартість домоволодіння становить 965837,00 гривень.

Земельна ділянка площею 0,1519 га, що розташована в с.Байківці на території Байковецької сільської ради, яка належить Іпотекодавцю - Майновому поручителю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР№07іб7, виданного Байковецькою сільською радою народних депутатів 20 лютого 1996 року на підставі рішення №41 сесії Байковецької сільської ради народних депутатів 15 лютого 1996 року, акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №21. Відповідно до відомостей, викладених у Витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, виданного Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі Тернопільської області 16 лютого 2011 року за №65 (Витяг з поземельної книги про земельну ділянку): кадастровий номер земельної ділянки - :002:001:3436, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва.

У договорі іпотеки від 18.02.2011 року, міститься застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про прийняття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність.

Так, п.5.3 визначено, що за рішенням Іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватись наступним чином (договір про задоволення вимог Іпотекодержателя):

5.3.1 У випадку набуття права звернення на предмет іпотеки Іпотекодавець -Майновий поручитель передає у власність Іпотекодержателю предмет іпотеки. Ціна придбання визначається шляхом експертної оцінки Предмета іпотеки на день придбання. У разі, якщо ціна Предмета іпотеки, який передається Іпотекодержателю у власність, є меншою від суми заборгованості, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок іншого майна Позичальника. Витрати на проведення експертної оцінки Предмета іпотеки покладаються на Іпотекодавця - Майнового поручителя або Позичальника.

Рішення про прийняття у власність Предмета іпотеки приймається Іпотекодержателем одноосібно. Підписанням цього договору Іпотекодавць -Майновий поручитель засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду на перехід права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя за рішенням Іпотекодержателя.

Іпотекодавець - Майновий поручитель засвідчує, що є достатньою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення Іпотекодержателя про прийняття у власність Предмета іпотеки. Цей договір та письмове рішення Іпотекодержателя мають силу договору купівлі-продажу Предмета іпотеки між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем -майновим поручителем.

5-3-2 У випадку набуття права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель має право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених Законом України «Про іпотеку». При цьому ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін не менше його заставної вартості, визначеної у п.1.4 цього договору з урахуванням зносу або шляхом експертної оцінки. Витрати на проведення експертної оцінки покладаються на Іпотекодавця - майнового поручителя або Позичальника. Розподіл виручки від продажу Предмета іпотеки між Іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на Предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається Іпотекодавцю - Майновому поручителю.

Заборгованість Позичальника по Кредитному договору вважається погашеною в день отримання від Покупця коштів за Предмет іпотеки у повному обсязі. У випадку, якщо Іпотекодержатель не має можливості укласти договір купівлі-продажу Предмета іпотеки за ціною, зазначеною в цьому пункті, Іпотекодержатель має право укласти договір купівлі-продажу Предмета іпотеки з визначенням ціни Предмета іпотеки на підставі оцінки Предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид Предмета іпотеки.

Судом встановлено, що з 2001 року перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_7, позивач ОСОБА_4 18.11.2010 року набув у власність майно, а саме домоволодіння під №7 за адресою вул.С.Бандери у с.Байківці Тернопільського р-ну та земельну ділянку площею 0,1519 га, на котре (майно - домоволодіння) поширюється режим права спільної сумісної власності подружжя.

18.02.2011 року приватним нотаріусом Луцького міського нотаріальногоокругу було нотаріально посвідчено заяву ОСОБА_7 про надання згоди іншому з подружжя (позивачу ОСОБА_4П.) на укладання іпотечного договору. Тобто дружиною ОСОБА_4 була надана згода на укладання та підписання договору іпотеки із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі .

З метою погашення кредитного боргу, який виник у TOB «Торговий дім «Схід-Захід», банком було адресовано ОСОБА_4 за №1010/507 від 10.10.2014 року та TOB «Торговий дім «Схід-Захід» вимоги про усунення в 30-ти денний порушень щодо погашення заборгованості за Кредитними договорами та попередження, що у випадку незадоволення даної вимоги, Банк зверне стягнення на іпотечне майно із достроковим погашенням заборгованості.

Оскільки Позичальником борг не було погашено, 24.11.2014 року ПАТ «ОКСІ БАНК» передав у власність TOB ТФ «Трембіта» шляхом укладення Договору купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені.

Так, між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідчений нотаріально в реєстрі за №6771, договір купівлі продажу предмета іпотеки - земельної ділянки площею 0, 1519 га, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, с.Байківці, вул.С.Бандери,7, та належить ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР№о7іб7 виданного Байковецькою сільською радою народних депутатів 20 лютого 1996 року на підставі рішення №41 сесії Байковецької сільської ради народних депутатів 15 лютого 1996 року. Кадастровий номер земельної ділянки :002:001:3436 .

В п.4 даного Договору, його сторони обумовили ринкову вартість земельної ділянки станом на 24.11.2014 року, й в п. 5 зазначили, що ця ціна - 287 175 гривень, є ціною продажу земельної ділянки.

Окремо в п. 7 та 8 Договору, сторони передбачили, що земельна ділянка не перебуває під забороною відчуження (арештом), а продавець гарантував, що земельна ділянка не перебуває в спорі, й щодо неї відсутні права третіх осіб.

Також між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідчений нотаріально в реєстрі за №6766, договір купівлі продажу предмета іпотеки - домоволодіння, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с.Байківці, вул.С.Бандери,7, належне ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданного Байковецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 18 листопада 2010 року, на підставі рішення виконкому сільської ради №84 від 23 вересня 2010 року; право власності зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18 листопада 2010 року та записано в книзі №5 за номером запису 444.

В п.4 даного Договору, його сторони обумовили ринкову вартість домоволодіння станом на 21.11.2014 року, й в п. 5 зазначили, що ця ціна - 2 116 500 гривень, є ціною продажу домоволодіння.

Окремо в п. 7 та 8 Договору, сторони передбачили, що домоволодіння не перебуває під забороною відчуження (арештом), а продавець гарантував, що домоволодіння не перебуває в спорі, й щодо неї відсутні права третіх осіб.

За наслідками укладення даних правочинів TOB ТФ «Трембіта» набуло право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, с.Байківці, вул.С.Бандери,7, та земельну ділянку площею 0,15 га, що розташована в с.Байківці на території Байковецької сільської ради, що належить майновому поручителю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №о7іб7 виданого Байковецькою сільською радою 20.02.1996 р.

Виходячи з вищенаведеного суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання договорів недійсними не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону

Так, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Визнаючи недійсними договори купівлі-продажу предмету іпотеки суд першої інстанції виходив з того, що при укладенні вказаних договорів не були дотримані вимоги закону в частині обов'язку іпотекодержпателя направити іпотекодавцю повідомлення про намір реалізувати предмет іпотеки, котре має бути направлене не менш як за тридцять днів до укладання договору купівлі - продажу із зазначенням ціни продажу предмета іпотеки , в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Однак колегія суддів не погоджується з даними ками суду оскільки вони не грунтуються на законі.

Частинами 1 та 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 2 ст. 36 Закону України «Про іпотеку»).

При цьому, можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку визначені частиною третьою статті 36 Закону України «Про іпотеку».

Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Згідно п. 5-3-2 договору іпотеки від 18.02.2011 року, у випадку набуття права звернення стягнення на Предмет іпотеки Іпотекодержатель має право від свого імені продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу з дотриманням умов, визначених Законом України «Про іпотеку». При цьому ціна продажу Предмета іпотеки встановлюється за згодою сторін не менше його заставної вартості, визначеної у п.1.4 цього договору з урахуванням зносу або шляхом експертної оцінки.

Статтею 38 Закону передбачено, якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати,іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ОКСІ БАНК» вручив директору ТОВ «Торговий дім Схід - Захід» та ОСОБА_8 письмову вимогу про усунення в 30 денний термін порушень щодо погашення кредитних зобов'язань з попередженням про те, що у випадку невиконання даної вимоги Банк розпочне процедуру звернення стягнення на майно одним із способів на вибір банку, зокрема продати від свого імені предмет іпотеки. Станом на 10.10.2014 року борг ТОВ «Торговий дім Схід - Захід» по кредитному договору від 18.02.2011 року №07/11-ВКЛ-1301 становив 2 042 829, 82 гривень, а по кредитному договору від 30.11.2012 року №13/12-ВКЛ-1301 - 50 695, 36 доларів США.

Дану обставину про отримання позивачем письмової вимоги про усунення в 30 денний термін порушень щодо погашення кредитних зобов'язань сторони визнали .

В 30-ти денний термін ОСОБА_8. вимогу про усунення порушень щодо погашення кредитних зобов'язань не виконав, а тому банк зверненув стягнення на предмет іпотеки у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом продажу від свого імені предмета іпотеки.

Ціна продажу предмета іпотеки була встановлена на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності увідповідності до п.6.ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно п. 2.7. глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту України від 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Спірні договори посвідчені нотаріусами у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно п.7.ст. 38 Закону України «Про іпотеку» розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.

Судом встановлено, що вся сума від продажу предмету іпотеки була спрямована на погашення заборгованості боржника за кредитним договором.

Отже, на думку колегії суддів відповідачем були дотримані вимоги, передбачені ст.38 ЗУ Про іпотеку при укладенні договору купівлі-продажу предмету іпотеки і права позивача при цьому порушені не були.

Висновок суду першої інстанції, що предмет іпотеки будинок підпадає під дію Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 7 червня 2014 року не грунтується на законі.

Відповідно до пункту 1 Закон України "Про мораторій", не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку.

Таким чином мораторій застосовується до тих кредитних зобовязань, які випливають із кредитних договорів, укладених із фізичними особами на споживчі цілі .

В даному випадку спірний договір іпотеки укладався з ОСОБА_8 з метою забезпечення кредитних зобовязань юридичної особи TOB «Торговий дім «Схід-Захід» перед ПАТ «ОКСІ БАНК». Згідно умов п.1.1. кредитних договорів кредит надавався на поповнення обігових коштів юридичній особі TOB «Торговий дім «Схід-Захід», а не на споживчі цілі.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні спору прийшов до помилкового висновку, що загальна площа спірного будинковолодіння не перевищує 250 кв.м., та будинковолодіння використовується як місце постійного проживання позивача, оскільки дана обставина спростовується матеріалами справи. Так, відповідно до довідки Байковецької сільської ради №490 від 21 листопада 2014 року, яка була надана приватному нотаріусу Львівського ноьтаріального округу, Іпотекодавець ОСОБА_4 не зареєстроавний у спірному домоволодінні. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.11.2010 р. загальна площа спірного будинковолодіння становить 513,5 кв.м.

Отже, до даних правовідносин Закону України "Про мораторій" не може бути застосований .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що спірні договори купівлі-продажу від 24.11.2014 року не суперечать вимогам законодавства України, в тому числі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» і жодних підстав для визнання їх недійсним не встановлено, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

З огляду на наведене, колегія дійшла висновку про скасування рішення суду в частині вирішення позову про визнання договорів купівлі продажу предмета іпотеки недійсними, стягнення судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені цих позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з позивача ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "ОКСІ БАНК" підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 9397,96 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 315, 319, 324; 325 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОКСІ БАНК" задовольнити .

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 05 грудня 2016 року скасувати в частині визнаня недійсними:

-Договору купівлі продажу предмета іпотеки, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6771;

-Договору купівлі продажу предмета іпотеки, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6766.

Стягнення в рівних частинах з Публічного акціонерного товариства «ОКСІ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Трембіта» на користь ОСОБА_4 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1102, 40 гривень.

Постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договору купівлі продажу предмета іпотеки, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6771;

-договору купівлі продажу предмета іпотеки, укладеного між ПАТ «ОКСІ БАНК» та ТОВ «ТФ Трембіта» 24.11.2014 року, посвідченого нотаріально в реєстрі за №6766.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «ОКСІ БАНК» судові витрати в сумі 9397,96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_9