Справа № 444/2589/16-ц
Провадження № 2/444/143/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Мамедовій Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: ТзОВ «Хлібороб», Рава-Руська державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона народилася та проживає в с. Равське ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області.

Її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер 01 квітня 1970 р., що засвідчується свідоцтвом про смерть серія І-СГ № 372810. ОСОБА_4 (дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла 17.10.1986 року. Свідоцтва про народження мами та про шлюб батьків у неї немає і такі відсутні в архіві органу державної реєстрації актів цивільного стану про що свідчить витяг з Державного реєстру.

Заявляє, що у її мами ОСОБА_7 була сестра, яка є позивачці тіткою, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Свідоцтва про її народження у неї теж немає і таке відсутнє в архівах.

Тітка, ОСОБА_5 проживала у хаті своїх батьків, але так як вона була одинокою та похилого віку і за нею необхідний був сторонній догляд, тому вона у 1988 році перейшла проживати до позивачки, а свій житловий будинок продала.

Стверджує, що вона з тіткою проживали однією сімєю до дня її смерті, що настала 24 серпня 1996 року. Тітка, ОСОБА_5 була членом колективного сільськогосподарського підприємства і тому її було видано сертифікат серія ЛВ № 023967 на право на земельну частку (пай) в розмірі 1,89 га вартістю 10435, 18 грн. у землі, яка перебуває у колективній власності ТзОВ «Хлібороб».

Після смерті тітки, ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно до якого відноситься право на земельну частку ( пай).

Заявляє, що у померлої ОСОБА_5 немає інших спадкоємцім крім неї, вона є єдиним спадкоємцем четвертої черги по закону. Стверджує, що фактично прийняла спадщину, бо з 1988 року і до дня її смерті проживала разом однією сімю, тобто вісім років.

Вказує, що зверталася для отримання свідоцтва про право на спадщину із заявою до Рава-Руської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у цьому.

В подальшому позивач збільшила свої позовні вимоги, які мотивує тим, що Рава-Руською нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності документів, які б підтвержували родинний звязок із тіткою. Стверджує, що таких документів у неї немає і такі відсутні в архівних установах, а тому просить встановити факт родинних відносин, зокрема те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 була її тіткою і сестрою її мами ОСОБА_7 ( дівоче прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та просить визнати за нею право власності на земельну частку ( пай) площею 1, 89 га вартістю 10435,18 грн., що належав ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ЛВ № 023967 в порядку спадкування після смерті останньої, яка померла 24.08.1996 року.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги про визнання права на земельну частку (пай) підтримала повністю, просить задоволити. Крім того представником позивача подана на адрес суду заява у якій він просить справу про визнання права на земельну частку ( пай), встановлення факту родинних відносин розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримали.

Представник третьої особи Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не зявилася, однак подала на адрес суду клопотання про розгляд справи без її участі, самостійних вимог не заявляє, покладається на рішення суду.

Представник третьої особи ТзОВ «Хлібороб» в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З копії свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 372810 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області вбачається, що ОСОБА_3 помер 01.04.1970 року.

Факт родинних відносин між фізичними особами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлюється у судовому порядку.

Встановлення факту родинних відносин необхідне для спадкування, а тому відповідно до вимог п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року відповідно до п.1 ст. 273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин в позовному провадженні , коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

З свідоцтва про народження виданого повторно серії 1-СГ № 364314 вбачається, що позивач народилася 06.02.1933 року і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_7.

З витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається про те, що інформація щодо актового запису про народження ОСОБА_5, ОСОБА_8, про шлюб ОСОБА_8 відсутня.

З листа № К-148 Центрального державного історичного архіву України, м. Львів від 22.08.2014 року стверджується, що у метричних книгах греко-католицьких парафій с. Голе Равське Рава-Руського повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1888-1906 року та с. Гійче Рава-Руського повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1894-1915 року інформації про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 не виявлено. Метричні книги греко-католицької парафії с. Голе Равське з записами про народження за 1907-1914 року на збереження в архів не надходили, тому виявити інформацію про вищезазначених осіб неможливо.

У звязку із наведеними обставинами, суд вважає, що найбільш повної інформацією про родинні звязки володія сільська рада на території якої проживає позивач ОСОБА_1 та проживала ОСОБА_5.

З довідки № 434 від 18.03.2016 року виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається про те, що згідно книги реєстрації актів про смерть ОСОБА_2 сільської ради від 27.08.1996 року за номером 35 зареєстровано смерть ОСОБА_5, яка померла 24.08.1996 року.

Довідкою № 1170 від 15.07.2014 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області стверджується, що ОСОБА_1, племінниця померлої ОСОБА_5, проживала разом із нею в будинку № 46 по вулиці Равське в с. Равське, Жовківського району Львівської області до дня її смерті 24.08.1996 року та вели спільне господарство.

А тому враховуючи дану довідку суд приходить до переконання, що у сільській раді містяться точні відомості про родинні звязки і оскільки наведеною вище довідкою стверджується родинні відносини між позивачем та померлою ОСОБА_10, іншими даними такий факт підтвердити неможливо, суд вважає, що є підстави встановити факт, що позивач ОСОБА_1 є племінницею померлої ОСОБА_5, а остання є її тіткою.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_5 померла 24.08.1996 року, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Так як довідкою № 1170 від 15.07.2014 року, виданою виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Жовківського району Львівської області стверджується, що ОСОБА_1, племінниця померлої ОСОБА_5, проживала разом із нею в будинку № 46 по вулиці Равське в с. Равське, Жовківського району Львівської області до дня її смерті 24.08.1996 року та вели спільне господарство, суд приходить до висновку, що позивач вступила в управління та володіння майном ОСОБА_5.

З сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 023967 вбачається, що такий видано на імя ОСОБА_5 як члена колективного сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Хлібороб» на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 22.05.2001 року № 352, відповідно до якого їй належить право на земельну частку ( пай) площею 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості).

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37885308 від 15.07.2014 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5 зареєстровано спадкову справу № 75/2014.

Позивач ОСОБА_1 15.07.2014 року звернулася із заявою в Рава-Руську державну нотаріальну контору Львівської області про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її тітки ОСОБА_5.

З листа Рава-Руської державної нотаріальної контори № 259/01-16 від 15.07.2014 року вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її тітки гр. ОСОБА_5, оскільки відсутні документи, які підтверджують родинний звязок із померлою. Даний факт встановлений в судовому засіданні.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720( 720/95)"Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, позивач є спадкоємцем за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_5, яка померла 24.08.1996 року, однак, спадщини на земельну ділянку в розмірі 1,89 га, яка належала померлій не оформила, так як відсутні правовстановлюючі документи щодо родинних відносин з померлою, які водночас встановлені в судовому засіданні, а тому суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею в порядку спадкування за законом права на земельну частку ( пай) площею 1, 89 га, що належала ОСОБА_5, яка померла 24.08.1996 року.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай ) площею 1,89 в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, Жовківського району Львівської області та належала ОСОБА_5 на підставі сертифікату серії ЛВ № 023967 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , яка померла 24.08.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.