Рішення

Іменем України

Справа № 712/13410/16-ц

Провадження 2/712/428/17

02 березня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 40127,47 грн., в обгрунтування своїх вимог вказує, що позивачем здійснюється надання населенню послуг із забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. Станом на 01.11.2016 року заборгованість відповідачки по квартирі АДРЕСА_1 становить 40127,47 грн., дії відповідача наносять шкоду підприємству. Просить стягнути з відповідача борг в сумі 40127,47 грн. та судові витрати. Позовна заява подана з приводу стягнення суми заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 40127,47 грн., однак в порушення ст.118,119 ЦПК України до позовної заяви не долучено доказів попереднього звернення до суду в порядку наказного провадження щодо загальної суми боргу. Ухвалою від 01.04.2016 року відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу на суму боргу 36259,83 грн., щодо решти заявленої позивачем до стягнення суми не підтверджено відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом. Ухвалою суду від 21.12.2016р. відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 36259,83 грн., в іншій частині позовну заяву повернуто позивачу, та роз'яснено право на звернення до суду в порядку наказного провадження.

В наданій суду заяві представник позивача позовні вимоги уточнила та просила стягнути 36 259,83 грн. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час на місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та обставини справи, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що позивач відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» забезпечує надання населенню послуг по забезпеченню тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Відповідачка зареєстрована у квартирі квартири АДРЕСА_1з 22.06.2005р., що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Черкаській області, отже є споживачем житлово-комунальних послуг.

Відповідно до оборотної відомості нарахувань і оплат по особовому рахунку НОМЕР_1 заборгованість за житлово - комунальні послуги за період з січня 2011 року по лютий 2016 року по квартирі АДРЕСА_1 становить 36 259,83 грн.

Суд виходить з того, що з моменту надання послуг по забезпеченню відповідача житлово-комунальними послугами в силу ст. 11 ЦК України у них виникли правовідносини з підприємством, які полягають у певній поведінці їх суб'єктів і яка закріплена державою в законах і інших нормативно-правових актах. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений термін. Невиконання вимог щодо оплати за житлово-комунальні послуги відповідач порушує інтереси підприємства і держави.

Відповідно до ст. 67 ЖК України та ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. Відповідно до ст. ст.67,68 Житлового Кодексу України, ст.20 Закону «Про житлово-комунальні послуги», власник, квартиронаймач зобов'язаний щомісячно вносити квартирну плату (витрати на послуги з утримання будинку) згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів.

Згідно матеріалів справи, письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між сторонами не укладався.

Статтями 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг.Верховний Суд України при розгляді 10 жовтня 2012 року справи № 6-110 цс 12 зробив правовий висновок про те, що відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані на законі та підлягають до задоволення, оскільки відповідачка та її члени сім'ї являються споживачами житлово-комунальних послуг, надання яких забезпечується за рахунок позивача, відповідачка не відмовлялась від надання по квартирі житлово-комунальних послуг, не зверталась з претензіями щодо неналежної якості даних послуг, тобто сторони протягом період виникнення боргу перебували у фактичних договірних відносинах,тому до стягнення з відповідача підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує понесені іншою стороною судові витрати, тому до стягнення з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1378,00 грн.Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення у справі, що передбачено ст.224 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,57,60,88,212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 64,67,68 ЖК України, ст.ст.11, 526,530 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в інтересах Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 36 259,83 грн., судові витрати в сумі 1378,00 грн., всього стягнути 36 637,83 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня постановлення рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів , відповідачем - у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. ГОЛОВУЮЧИЙ: