Справа № 618/97/17
Провадження № 2/618/68/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., за участю секретаря Кучеренко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна справу за позовом ОСОБА_1 до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа - відділ Держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, 3-я особа відділ Держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: 07 липня 2016 року померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,1339 га, яка розташована на території Тавільжанської сільської ради, належна спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 709818. Позивачу через відсутність оригіналу державного акту державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, повязаних з оформленням спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 Позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай), як за спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, просив розглянути справу в його відсутність.

Представник відповідача Тавільжанський сільський голова ОСОБА_3 до суду не зявився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, просив справу розглянути в його відсутність.

Представник третьої особи - начальник відділу Держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області ОСОБА_4 до суду не зявився, надавши заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглянути в його відсутність.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 550904 від 11 липня 2016 року, ОСОБА_2 померла 07 липня 2016 року.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 14 червня 2016 року секретарем Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, яким заповіла все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, а також все те, що буде належати їй на день її смерті та на що вона мала б право по закону, ОСОБА_1 позивачу по справі.

Після смерті ОСОБА_2, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 709818 від 14.01.2002, залишилася земельна ділянка, площею 5,1339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області

Згідно інформації відділу Держгеокадастру у Дворічанському районі Харківської області від 23.01.2017 за № 29-20.17-0.7-93/2-17, в Книзі №1 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян по Тавільжанській сільській раді Дворічанського району Харківської області значиться запис за № 37 про отримання ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 1709818 від 14.01.2002.

Відповідно до висновку про вартість об»єкту оцінки, на території Тавільжанської сільської ради знаходиться земельна ділянка, площею 5,1339 га, що належить ОСОБА_2 Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь становить 73 442,00 грн.

Згідно довідки Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/855 від 19.07.16, після смерті ОСОБА_2 спадкоємців за законом на території сільської ради немає. Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1.

Згідно постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 113/02-31 від 03.02.2017, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва після смерті ОСОБА_2, яка померла 07 липня 2016 року, через відсутність оригіналу правоустановлюючого документу про право власності на ім»я спадкодавця.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо виготовити та отримати вищевказаний державний акт на ім»я померлої, що дало б можливість позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обгрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування в судовому порядку.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину.

Згідно інформації Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 247/01-16 від 03.03.2017, після смерті ОСОБА_2, яка померла 07 липня 2016 року, з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1, про що заведено спадкову справу за № 152/2016 від 27.07.2016 року.

14 червня 2016 року померла ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області за реєстраційним № 238, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1.

Свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Заяв від інших спадкоємців про прийняття або відмову від спадщини до Дворічанської держнотконтори не надходило.

Таким чином, згідно ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до позивача.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин справи, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і визнання за ним в порядку спадкування за заповітом права власності на земельну ділянку, площею 5,1339 га, розташовану на території Тавільжанської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту серії Р1 № 709818 від 14.01.2002, як за спадкоємцем після смерті ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. ст. 16, 392, 1217, 1218, 1233, 1268 ЦК України, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України ст. ст. 11, 15, 60, 174, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРIШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 5,1339 га, розташовану на території Тавільжанської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту серії Р1 № 709818 від 14.01.2002, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь