Справа №522/4352/17
Провадження №2/522/6312/17
УХВАЛА

09 березня 2017 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі: головуючого судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ПНОМНО ОСОБА_3, про визнання заповіту громадянина ОСОБА_4 ОСОБА_5 від 07.07.2016 року, посвідченого ПНОМНО ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №646 недійсним.

Одночасно представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту до розгляду справи по суті на:

-Квартиру №82 за адресою: м.Одеса, вул. маршала Говорова, 10/6, корп.. 1;

-Квартиру №58 за адресою: м.Одеса, вул. Базарна, 5/1;

-Квартиру №151 за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б.

В обґрунтування вимог заяви позивач вказує, що на даний момент зазначене майнео належить ОСОБА_5, але 26.03.2017 року закінчиться строк для прийняття спадщини та й ОСОБА_6 виникне право на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 при тому, що майно знаходиться в судовому спорі та власник майна не встановлений.

Таким чином, вважає, що відповідач зможе в подальшому розпорядитися даними квартирами, відчужити їх на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного звязку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Як зазначається Пленумом Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що наведений у ч. 1 ст. 152 ЦПК України перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень установлених ч. 4 цієї статті. Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішення заяви про забезпечення позову.

Вирішуючи заяву позивача про забезпечення позову, суд виходить з того, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду справи, суд може забезпечити позов наприклад, накласти арешт на майно, заборонити вчиняти певні дії, заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи із співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам і відповідності видів забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню

Керуючись ст..ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Накласти арешт до розгляду справи по суті на:

-Квартиру №82 за адресою: м.Одеса, вул. маршала Говорова, 10/6, корп.. 1;

-Квартиру №58 за адресою: м.Одеса, вул. Базарна, 5/1;

-Квартиру №151 за адресою: м.Одеса, вул. Середньофонтанська, 19-Б.

Копію ухвали направити до управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради та сторонам по справі, для відома та виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її дії.

Суддя Н.А. Ільченко

09.03.2017