АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

18 травня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.,

при секретарі - Казанник М.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - Сокуренко Наталії Вікторівни на заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року,

встановила:

у травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі44 181 грн. 20 коп., посилаючись на те, що ОСОБА_1 через використання платіжної системи web - інтерфейсу «Liqpay» без достатньої правової підстави набув грошові кошти в розмірі 32 540 грн. Також позивач просив стягнути на його користь відсотки за користування грошовими коштами, набутими без достатньої правової підстави в розмірі 11 641 грн. 2 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

При зверненні до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що відповідач був користувачем web-інтерфейсу LIQPAY, правовідносини з використання якого врегульовані угодою користувача, що розміщена на сайті позивача. Протягом березня-травня 2016 р. позивач поповнивши рахунок системи на суму 41 450 грн., здійснив переказ коштів на свої рахунки та рахунки третіх осіб в сумі 74 080 грн. і тим самим заволодів коштами банку в сумі 32 450 грн. безпідставно. Тому позивач просив стягнути з нього вказану суму, а також стягнути проценти за обліковою ставкою НБУ в сумі 11 641 грн. 20 коп. та повернути сплачений судовий збір.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 грудня 2016 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав достовірних доказів на підтвердження заявлених ним вимог. Такий висновок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ст. 509 ЦК України цивiльнi права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням єправовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В позовній заяві позивач вказав, що LIQPAY - це торгова марка банку, унікальний веб - інтерфейс для вводу реквізитів платежу в мережі Інтернет і ініціювання переказу грошових коштів, рахунок LIQPAY - це номер мобільного телефону, обліковий запис клієнта у web-інтерфейсі LIQPAY. В березні 2014 р. було здійснено заміну старого інтерфейсу на новий із доповненням його функціонального наповнення та зміною технології обробки платежів. При цьому для перегляду архівних операцій користувачам нового інтерфейсу залишався доступний старий інтерфейс. Відповідачем було використано вразливість нового інтерфейсу, яка полягала в тому, що через архів операцій старого інтерфейсу користувач мав можливість ініціювати здійснення переказу в старому інтерфейсі. В новому інтерфейсі переказ і відображення операції здійснювалось негайно, а проведення операцій відображалось протягом 1-2 годин. Операції в новому інтерфейсі не відображались і не впливали на залишок коштів в старому інтерфейсі.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» у порядку, передбаченому ст. 634 ЦК України, за угодою користувача запропонував необмеженому колу фізичних осіб можливість отримання послуг по переказу грошових коштів з використанням web-інтерфейсу LIQPAY. Згідно п. 1.4 цієї Угоди, вона вступає в силу з моменту реєстрації клієнта в web-інтерфейсі LIQPAY. Відповідно до розділу 3 Угоди банк виконує доручення клієнта, які містяться в дистанційному розпорядженні, відправленому банку.

Згідно п. 3.2.2 Умов авторизація на сайті www.LIQPAY.com для клієнтів проходить виключно за допомогою одноразового пароля OTP. У якості логіна для авторизації використовується номер телефону клієнта у міжнародному форматі, у якості пароля використовується восьмизначний динамічний пароль, який приходить у SMS на зареєстрований номер телефону клієнта. Зобов'язання банку в рамках Угоди обмежуються прийманням грошових коштів у клієнтів і передачею грошових коштів особам, яким вони призначені. Згідно п. 3.5 Угоди контрагент, на чию адресу клієнт ініціює переказ, вказується клієнтом в дистанційному розпорядженні. Зобов'язання Банку по переказу грошових коштів на користь контрагента вважається виконаним з моменту виконання вказаного розпорядження.

Пунктом 3.8 Угоди передбачено, що інформація про суттєві зміни умов Угоди, зміни тарифів опубліковується не пізніше, ніж за три дні до набрання чинності таких змін. В п. 7.1.1 Угоди передбачено, що у разі внесення банком в Угоду суттєвих змін, що впливають на можливість використовувати визначено при web-інтерфейсі LIQPAY клієнтом, банк повідомляє про них клієнта на сайті www.LIQPAY.com, не пізніше ніж за три дні до набрання чинності цих змін. У разі незгоди клієнта із змінами умов Угоди, останній вправі розірвати Угоду у вказаний строк.

Правовідносини банку з клієнтом при наданні послуг в web-інтерфейсі LIQPAY регулюються Законами України «Про банки і банківську діяльність», «Про платіжні системи і переказ коштів в Україні», Положенням про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів, затвердженим постановою правління Національного банку України від 30 квіт6я 2010 року № 223, Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній і іноземній валютах, затвердженою, постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України від 21 квітня 2004 року № 22.

Як видно з матеріалів справи, відповідно до п. 3.7.1 Угоди банк мав право призупиняти роботу програмних і/або апаратних засобів, які забезпечують функціонування web-інтерфейсу LIQPAY, відтак, при допущенні відповідачем зловживання у користуванні послугами банку щодо перерахування коштів, позивач мав право самостійно зупинити роботу інтерфейсу з обслуговування відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ст. 60 ЦПК України закріплено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212 ЦК України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок iншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі публічного договору приєднання - Угоди користувача LIQPAY, тобто, є зобов'язальними, і тому вони регулюються нормами зобов'язального права.

В ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З урахуванням вищенаведеного, між сторонами виникли договірні правовідносини у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 634 ЦК України, шляхом укладення договору приєднання.

Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Посилання представника позивача, викладене в апеляційній скарзі, на те, що судами не враховані виписки з рахунку відповідача, додаткові відомості щодо проведених операцій, із визначення дати, часу, суми операції, суми вхідного та вихідного залишку на рахунках, колегія суддів відхиляє, оскільки з наданих позивачем роздруківок неможливо зробити висновок про те, що відповідач у період з 18.03.2014 р. по 18.04.2014 р. ініціював, а позивач здійснив перерахунок коштів на суму 74 080 грн., тобто більшу суму, ніж мав відповідач на своєму картковому рахунку. В наданих відомостях про рух коштів видно, що ініційовані операції в період з 28.03.2014 р. по 18.04.2014 р. були фактично здійснені 05.05.2014 р. (а/с 18-19).

Також позивачем не надано доказів, які саме карткові рахунки були відкриті позивачу. З наданої копії Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не можна зробити висновок, який саме картковий рахунок був відкритий позивачу 04.09.2012 р.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - Сокуренко Наталії Вікторівни відхилити, а заочне рішення Дарницького районного суду м.Києва від 14 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 753/9946/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2553/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.