Справа № 502/2737/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання секретарі Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Кілійської міської ради Одеської області

про

встановлення факту належності житлового будинку, земельної ділянки та

визнання права власності на спадщину

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що 25.12.2013 р. померла мати позивача, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке склалося з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Дмитрівська (колишня вул. Будьонного), №55 (колишній № 47) в м. Кілія Одеської області, який відносився до категорії колгоспних дворів та земельної ділянки площе 3,9252 гектари, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В будинку розташованому в м. Кілія по вул. Дмитрівська (Будьонного), 55 постійно проживала родина позивача: ОСОБА_4, який помер в 1962 р., ОСОБА_3, яка померла в 2013 р., ОСОБА_5, яка померла в 2015 р., ОСОБА_2. Крім цього з 1971 р. за адресою вказаного домоволодіння був зареєстрований ОСОБА_6, який не був членом родини та прибув з м. Жашків Черкаської області, був прописаний з метою працевлаштування в м. Кілія в ТОВ «ПМК -16» та в колгоспі ніколи не працював. В подальшому ОСОБА_6 придбав власний будинок в м. Кілія, вул. Горького, 26 де і мешкав по день смерті. Станом на 16.04.1991 р., ОСОБА_5, у звязку з навчанням тимчасово була зареєстрована за місцем навчання, однак залишилась членом родини та членом колгоспного двору. Станом на 16.04.1991 р., членами колгоспного двору в м. Кілія, вул. Дмитрівська (Будьонного), 55 перебували: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 сестра позивача. Після смерті ОСОБА_3 у встановлений законодавством термін, позивач разом із рідною сестрою ОСОБА_5 звернулися до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини, тобто фактично вступили у спадщину в рівних долях з сестрою по ? частці на вищевказаний житловий будинок та на земельну ділянку. 03.10.2015 р. померла сестра позивача ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 залишилось неоформлене спадкове майно у вигляді ? частки вищезазначеного житлового будинку та ? частки вищезазначеної земельної ділянки.

Після звернення позивача до нотаріуса щодо прийняття спадщини у 2016 р., йому було відмовлено в оформленні, оскільки в державному акті на земельну ділянку мають місце виправлення в даті видачі державного акту; домоволодіння на час смерті матері не було належним чином оформлено; немає відомостей кому належить житловий будинок, який раніше був колгоспним двором.

В звязку з вищезазначеним представник позивачів проси суд:

- встановити факт належності ОСОБА_3 житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55;

- встановити факт належності ОСОБА_3 земельної ділянки, кадастровий № :01:001:0591 площею 3,9252 гектари, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області;

- встановити факт належності ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р. ? частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55;

- встановити факт належності ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р. ? частки земельної ділянки, кадастровий № :01:001:0591 площею 3,9252 гектари, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р.;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, в порядку спадкування за законом після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 03.10.2015 р.;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку земельної ділянки, кадастровий № :01:001:0591 площею 3,9252 гектари, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р.;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку земельної ділянки, кадастровий № :01:001:0591 площею 3,9252 гектари, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в порядку спадкування за законом після смерті його сестри ОСОБА_5, яка померла 03.10.2015 р.

Після відкриття провадження у справі представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Кілійської міської ради Одеської області, повідомлений про дату та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст. 74-76 ЦПК України, в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним засос обом за відсутності всіх осіб, що беруть участь у справі, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Відповідно до свідоцтва про народження V-ЖД № 390151, виданого Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-ЖД № 340415, виданого Кілійським р/ЗАГС Кілійського району Одеської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є батьками: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 /а.с. 11/.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії І-ЖД № 367358, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 712, ОСОБА_3 померла 25.12.2013 року /а.с. 12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428105, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 610, ОСОБА_5 померла 03.10.2015 року /а.с. 13/.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 038521, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 10 липня 2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, вбачається, що земельна ділянка площею 3,92 гектарів, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради, належна ОСОБА_3. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 467 /а.с. 23/.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 05.11.2015 р. сформованого за запитом ОСОБА_2, земельна ділянка площею 3,9252 належить на праві власності ОСОБА_3, знаходиться в Одеській області Кілійського району за межами населеного пункту та має кадастровий номер :01:001:0591.

Відповідно до технічного паспорту, складеного комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», садибний (індивідуальний) житловий будинок по вул. Дмитрівська, № 55 (колишня вул. Будьонного) в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: літ. А - житлового будинку 1961 р. побудови, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. а веранди; літ. а1 навісу; літ. Б кухні; літ. б веранди; літ. В літньої кухні; літ. Г сараю; літ. Д сараю; літ. Е убиральні; № 1-6-І надвірних споруд /а.с. 14-18/.

Згідно свідоцтва № 2915 про право особистої власності на будівлю № 47 від 06.05.1965 р., будинок, розташований в м. Кілія по вул. Будьонного, 47 дійсно належить колгоспному двору, головою якого визнана ОСОБА_3 /а.с. 81/.

З акту депутата Кілійської міської ради Одеської області від 08.12.2016 р. вбачається, що в Кілійській міській раді відомості щодо складу колгоспних дворів по вул. Дмитрівській ( Будьонного ) відсутні, у звязку з втратою частини документів. Відповідно до документів представлених заявником та свідчень сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, встановлено, що в м. Кілія по вул. Дмитрівська ( Будьонного ), 55 постійно проживала родина ОСОБА_3 наступного складу: ОСОБА_4, який помер в 1962 р.; ОСОБА_3, яка померла в 2013 р.; ОСОБА_5, яка померла в 2015 р.; ОСОБА_2. Крім цього з 1971 р. за адресою вказаного домоволодіння був зареєстрований ОСОБА_6, який не був членом родини та прибув з м. Жашків Черкаської області, був прописаний з метою працевлаштування в м. Кілія в ТОВ «ПМК -16» та в колгоспі ніколи не працював. В подальшому ОСОБА_6 придбав власний будинок в м. Кілія, вул. Горького, 26 де і мешкав по день смерті. Станом на 16.04.1991 р., ОСОБА_5, у звязку з навчанням тимчасово була зареєстрована за місцем навчання, однак залишилась членом родини та членом колгоспного двору. Із наведеного встановлено, що станом на 16.04.1991 р., членами колгоспного двору в м. Кілія, вул. Дмитрівська (Будьонного), 55 перебували: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 голова колгоспного двору; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 член колгоспного двору; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 член колгоспного двору /а.с. 20/.

Розпорядженням №17/А-2013 від 03.02.2016 р. «Про перейменування вулиці Будьонного на вулицю Дмитрівська» вулиці перейменовано без зміни поштових номерів. Рішення набрало чинності з дня офіційного оприлюднення в місцевих засобах масової інформації /а.с. 21/.

16 червня 2016 року Кілійською міською радою було прийнято рішення № 74, згідно якого змінено адресу житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами розташованого по вул. Дмитрівська (колишня назва та номер вул. Будьонного, 47) на адресу: Одеська область м. Кілія, вул. Дмитрівська, 55 /а.с. 22/

Згідно відповіді виконавчого комітету Кілійської міської ради № 02-10/342 від 09.03.2017 р., відомості про належність будинку № 53 по вул. Дмитрівська (Будьонного) в м. Кілія Одеської області до колгоспного двору та про склад його членів внесені до довідки від 18.11.2016 р. № 20 на підставі домової книги.

З відповідей Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 23.11.2016 за № 2001/02-14 та № 2000/02-14 вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 25.12.2013 р. та після смерті сестри ОСОБА_5, померлої 03.10.2015 р., в звязку з тим, у свідоцтві про право особистої власності немає відомостей, кому конкретно із членів колгоспного двору, крім ОСОБА_3, яка була головою колгоспного двору, ще належав вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами (станом на 06.05.1965 р.), який повинен був бути у спільній сумісній, або у спільній частковій власності членів колгоспного двору. У документі, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 038521, виданому виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області 10.07.2000 р., у даті його видачі є виправлення. /а.с. 26, 28/

Згідно інформаційної довідки відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 46554558 від 26.01.2017 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_5, 03.10.2015 р., було заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 58126072 від 28.10.2015 р. та 23.11.2016 р. видано свідоцтво про право на спадщину з номером в реєстрі нотаріальних дій 3-725.

Згідно інформаційної довідки відносно заповітів/спадкових договорів № 46554530 від 26.01.2017 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, відсутня інформація, щодо заповітів та спадкових договорів складених ОСОБА_5.

Відповідно інформаційної довідки відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 46554633 від 26.01.2017 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3, 25.12.2013 р., було заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі 55836042 від 12.03.2014 р. та 23.11.2016 р. видано свідоцтво про право на спадщину з номером в реєстрі нотаріальних дій 3-724.

Згідно інформаційної довідки відносно заповітів/спадкових договорів № 46554676 від 26.01.2017 р. сформованої Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, відсутня інформація, щодо заповітів та спадкових договорів складених ОСОБА_3.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім'ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26 (далі Вказівки № 5-24/26), а згодом Вказівками № 69.

Згідно зі змістом Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Таким чином, застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР без належного зясування питання щодо правильності зарахування будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір є помилковим.

Відповідно до розяснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по обєктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду.

Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо встановлення факту належності житлового будинку на праві спільної власності ОСОБА_3, як голові колишнього колгоспного двору, яка згідно правовстановлюючого документу, а також матеріалів спадкової справи та запитуваної судом в Кілійській міській раді інформації, досліджених судом, була його єдиними власником.

Стосовно встановлення факту належності державного акту на право приватної власності на землю, суд виходить з наступного:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог представника позивача, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначену вимогу.

Стосовно заявлених представником позивача вимог про визнання права власності в порядку спадкування, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.4.15 розділу 4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 видача свідоцтва про права на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п. 4.18 розділу 4 Порядку якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання а судовому порядку.

Судом встановлено, що позивач, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 року та після смерті сестри - ОСОБА_5, яка померла 03.10.2015 р., прийняв спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 1261, 1268 ЦК України, ст. 16 ЦК України, ст. ст. 120, 123 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 25.12.2013 р., житлового будинку, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, який в цілому складається з: літ. А - житлового будинку 1961 р. побудови, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. а веранди; літ. а1 навісу; літ. Б кухні; літ. б веранди; літ. В літньої кухні; літ. Г сараю; літ. Д сараю; літ. Е убиральні; № 1-6-І надвірних споруд.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 25.12.2013 р. земельної ділянки, розташованої на території Кілійської міської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 гектарів, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 038521, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 10 липня 2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, з кадастровим № :01:001:0591.

Встановити факт належності ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р. ? частки житлового будинку, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, який в цілому складається з: літ. А - житлового будинку 1961 р. побудови, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. а веранди; літ. а1 навісу; літ. Б кухні; літ. б веранди; літ. В літньої кухні; літ. Г сараю; літ. Д сараю; літ. Е убиральні; № 1-6-І надвірних споруд.

Встановити факт належності ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р. ? частки земельної ділянки, розташованої на території Кілійської міської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 гектарів, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 038521, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 10 липня 2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, з кадастровим № :01:001:0591.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, який в цілому складається з: літ. А - житлового будинку 1961 р. побудови, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. а веранди; літ. а1 навісу; літ. Б кухні; літ. б веранди; літ. В літньої кухні; літ. Г сараю; літ. Д сараю; літ. Е убиральні; № 1-6-І надвірних споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на ? частку житлового будинку, що знаходиться в м. Кілія Кілійського району Одеської області по вул. Дмитрівській, 55, який в цілому складається з: літ. А - житлового будинку 1961 р. побудови, загальною площею 46,4 кв.м.; літ. а веранди; літ. а1 навісу; літ. Б кухні; літ. б веранди; літ. В літньої кухні; літ. Г сараю; літ. Д сараю; літ. Е убиральні; № 1-6-І надвірних споруд, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.10.2015 р.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на ? частку земельної ділянки, розташованої на території Кілійської міської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 гектарів, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 038521, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 10 липня 2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, з кадастровим № :01:001:0591, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 25.12.2013 р.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на ? частку земельної ділянки, розташованої на території Кілійської міської ради призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,92 гектарів, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ОД № 038521, виданого Кілійською міською радою народних депутатів 10 липня 2000 року на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 р. № 128, з кадастровим № :01:001:0591, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.10.2015 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_10